Справа № 991/3913/20
Провадження №11-сс/991/464/20
суддя 1 інст. ОСОБА_1 

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року                                                м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 , 
захисник ОСОБА_10 не з`явився,
              розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляціної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 травня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 42018000000002581, поданої в інтересах підозрюваного  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, народного депутата України VІІІ скликання, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , 
       за ч.2 ст.364 КК України,
в с т а н о в и л а :

               Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 травня 2020 року задоволено частково клопотання детектива: обрано запобіжний захід у вигляді застави підозрюваному - народному депутату України VІІІ скликання ОСОБА_9 в розмірі 937 492 грн з покладенням на нього обов`язків: повідомляти детективів Національного антикорупційного бюро України, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; здати на зберігання детективам Національного антикорупційного бюро України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. ОСОБА_9 підозрюється у тому, що, будучи народним депутатом України VІІІ скликання, у період з 26 листопада 2014 року до 29 серпня 2019 року користувався готельним номером в ДП «Готельний комплекс «Київ» за рахунок бюджетних коштів, маючи у спільній сумісній власності житло в м.Києві, чим спричинив тяжкі наслідки Управлінню справами Апарату Верховної Ради на суму 937 150 грн. Підставами для ухвалення рішення слідчим суддею зазначено, що підозрюваний обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, який є тяжким; він набув статусу підозрюваного; наявні ризики, передбачені п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України; застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим судом ризикам; розмір застави в сумі 937 492 грн є обгрунтованим. У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.
25 травня 2020 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_9 – ОСОБА_10 , в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати, оскільки вважає його незаконним та необгрунтованим. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції зазначає: відсутність доказів наявності обгрунтованої підозри саме за ст.364 КК України, відсутність доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та доказів неможливості застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, до підозрюваного в іншому кримінальному провадженні № 42016000000001254 від 16 травня 2016 року застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 15 000 000 грн із покладенням на нього аналогічних обов`язків, крім заборони відлучатися з місця реєстрації. Вважає, що слідчим суддею як і детективом проігноровано особисті обставини ОСОБА_9 – стан його здоров`я, наявність державних нагород та позитивних характеристик.
27 травня 2020 року надійшло доповнення до апеляційної скарги, згідно якого зазначено додаткові підстави для скасування ухвали слідчого судді: відсутність належного обгрунтування обгрунтованої підозри за ст.364 КК України, відсутність обгрунтування існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливості застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання. Вважає, що дії підзахисного не є в причинному зв`язку із наслідками заподіяння шкоди, згідно діючого Положення «Про порядок виплати народним депутатам України щомісячної компенсації для оренди житла або винайму готельного номера», затвердженого 08 квітня 2014 року, у матеріалах кримінального провадження відсутні точні розрахунки заподіяної шкоди; відсутня аргументація покладення на підозрюаного обов`язків.
Захисник ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.
У судовому засіданні захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовільнити з підстав, зазначених у ній. 
Підозрюваний ОСОБА_9 підтримав своїх захисників. 
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався в повній мірі зазначених вимог закону та ухвалив законне рішення.
Так, ОСОБА_9 підозрюється у тому, що, будучи народним депутатом України VІІІ скликання, у період з 26 листопада 2014 року до 29 серпня 2019 року користувався готельним номером в ДП «Готельний комплекс «Київ» за рахунок бюджетних коштів, маючи у спільній сумісній власності житло в м.Києві, чим спричинив тяжкі наслідки Управлінню справами Апарату Верховної Ради на суму 937 150 грн. 
Використання готельного номеру підозрюваним не оспорюється. 
Відповідно до ст. 17 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
       Згідно п.1.2. Положення «Про порядок виплати народним депутатам України щомісячної компенсації для оренди житла або винайму готельного номера, затвердженого Розпорядженням Голови Верховної Ради України № 248 від 08 квітня 2014 року та погодженого Комітетом з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України 26 березня 2014 року (протокол № 16), виплата щомісячної компенсації для винайму готельного номера здійснюється народним депутатам України, місце проживання яких відповідно до його реєстрації, знаходиться на відстані понад 30 км від меж міста Києва.
Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України «Про статус народного депутата України» в редакції, чинній станом на 26 листопада 2014 року, право на отримання таких коштів мають народні депутати не забезпечені житлом у місті Києві і місце їх проживання, відповідно до його реєстрації, знаходиться на відстані понад 30 км від меж міста Київ.
Положення «Про порядок виплати народним депутатам України щомісячної компенсації для оренди житла або винайму готельного номера, є підзаконним нормативно-правим актом, положення п.1.2. якого суперечили Закону, а тому у даному випадку застосуванню не підлягали. Вказані положення законодавства України не могли бути невідомі підозрюваному, який був народним депутатом України.
Згідно договору купівлі-продажу від 15 травня 2013 року (т.1 а.с.102-105) та положень Сімейного кодексу України ОСОБА_9 був співвласником житла, яке розташоване в м.Київ.
Тому, колегія суддів вважає, що підозра ОСОБА_9 за даних обставин за ч.2 ст.364 КК України є обґрунтованою. Щодо кваліфікації дій ОСОБА_9 органом досудового розслідування на даному етапі саме за ч.2 ст.364 КК України, колегія суддів вважає, що її неправильність чи неповнота на даній стадії не може свідчити про необґрунтованість підозри взагалі, а можливість її зміни органом досудового розслідування не втрачена. 
Також, на думку суду, іншим доводам сторони захисту щодо всіх обставин, які ними зазначені як підстави для скасування рішення, а також поданим нею документам, які характеризують особу підозрюваного, слідчим суддею надано вичерпну та правильну оцінку.
Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 (ч.2 ст.364 КК України), який є тяжким корупційним злочином, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав вважати, що існують ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді. Обгрунтованим також колегія суддів вважає і висновок суду, що з урахуванням вищезазначених обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. 
З врахуванням вище зазначеного, а також наявності майна та грошових коштів як підозрюваного, так і членів його сім`ї, згідно поданих Декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2014-2018 роки, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , наявних ризиків, розміру шкоди, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо розміру визначеної застави. 
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, зі з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вірного вирішення справи, а відтак вважає постановлене рішення законним і обґрунтованим, та не вбачає підстав для його скасування з доводів, зазначених вище.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
У зв`язку з викладеним та, приймаючи до уваги, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення оскаржуваної ухвали без змін.
Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :

               У задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 відмовити.
            Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 травня 2020 року про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави залишити без змін.
              Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

                  Головуючий  суддя                                                                 ОСОБА_2 

       судді :                                                                                      ОСОБА_3 

                                                                        ОСОБА_4