ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/4804/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді        Березкіної О.В. (доповідач),
суддів        Іванова О.Г., Дарміна М.О.
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу     Дніпровської міської ради, м. Дніпро
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області  від 20.12.2019, повний текст якого підписаний 20.12.2019, у справі  № 904/4804/19 (суддя Красота О.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Страхування", м. Київ 
до Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
про стягнення коштів в сумі 79 289,76 грн. 

                                                    ВСТАНОВИВ:

Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Страхування" звернувся до  Дніпровської міської ради із позовом про стягнення 79 289,76 грн. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської  області від 20.12.2019р. у справі            № 904/4804/19 позов задоволено повністю.  
Суд стягнув з Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Страхування" грошові кошти в сумі 79    289,76грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Дніпровська міська рада,  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2019 року по справі №904/4804/19 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Страхування" до Дніпровської міської ради  про стягнення коштів в сумі 79289,76 грн. в повному обсязі.
В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що  судом першої інстанції  неповно з`ясовано обставини,  що мають значення для справи, зроблено неправильні висновки, не досліджено всі  належні докази.
Зокрема, апелянт посилається на те, що позивачем було зазначено в якості відповідача Дніпровську міську раду, а не відповідний виконавчий орган, до відання якого належить утримання в належному стані доріг, отже,  вимоги заявлені до неналежного відповідача.
Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Отже, Дніпровська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування та не виконує функції виконавчого органу.
Статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Отже, протиправну діяльність та/або бездіяльність Дніпровської міської ради не доведено.
Крім того, на думку апелянта,  відсутній причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою потерпілої сторони, а висновки суду про те, що  міська рада є балансоутримувачем доріг, не відповідає дійсності, оскільки рада не утримує на балансі відповідне майно.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2019 року у справі №904/4804/19, та відмови в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Центрального     апеляційного господарського суду від 07.02.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради  на рішення Господарського суду Дніпропетровської області  від 20.12.2019 у справі  № 904/4804/19 в порядку  письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу  України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу  України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.
Згідно   ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2017 року на вул.Яснополянська, 29 у м.Дніпро водій ОСОБА_1 , яка рухалась на автомобілі "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 , наїхала на вибоїну на дорожньому  асфальтному покритті довжиною 12,1 м і шириною 7,6м, (підтверджується схемою ДТП, а.с.30), що стало причиною механічного пошкодження транспортного засобу.
Транспортний засіб "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності представництву "Берлін Хемі/А.Менаріні Україна ГмбХ", згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.19). 
Факт дорожньої транспортної пригоди підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення водія "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 (а.с.31-32). 
Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21.09.2017року у справі №201/13061/17-п провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрито за відсутністю складу правопорушення (а.с.34). 
Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська встановлено, що порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не є причиною даного ДТП, напроти, причиною механічних пошкоджень транспортного засобу відбулось в результаті наявності порушень при утриманні автомобільних доріг та незадовільного стану дорожніх умов, що як наслідок призвело до порушення безпечних умов дорожнього руху.
24.11.2016 року між Представництвом "Берлін Хемі/А.Менаріні Україна ГмбХ" та Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" було укладено Договір   № 207.16.00001 добровільного страхування наземного транспорту (а.с.20-23).  
Згідно п.118 Додатку №10 до Договору № 207.16.00001, предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортного засобу "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 (далі - Договір Страхування, а.с.26). 
01.09.2017 року, представником власника пошкодженого автомобіля подано заяву повідомлення до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" про настання ДТП (а.с.45).  
Відповідно до рахунку-фактури №СЧТ0068033 від 01.09.2017року ТОВ "Автоцентр Україна Плюс" вартість відновлювального ремонту автомобіля "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 складає 79     289,76 грн. (а.с.42-43). 
Фактична вартість ремонту автомобіля "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 становить 79289,76 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № ЗН00059750 від 09.11.2017року "Автоцентр Україна Плюс" (а.с.44), та  яка була сплачено ТДВ "Експрес Страхування", що підтверджується страховим  актом №11.17.1339-1 від 18.10.2017 року та платіжним дорученням від 18.10.2017року ЦО02219 (а.с.49, 50). 
Звертаючись до відповідача - Дніпровської міської ради із позовом про стягнення страхового відшкодування у розмірі 79 289,76 грн., позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес Страхування, посилався на бездіяльність Відповідача щодо несвоєчасного відновлення асфальтно-дорожнього покриття, внаслідок чого утворились вибоїни на дорожньому полотні, що стало причиною механічних пошкоджень транспортного засобу, що належить на праві власності представництву "Берлін Хемі/А.Менаріні Україна ГмбХ" , вартість   ремонту якого  була сплачена позивачем. 
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що 
вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, а тому  бездіяльність  відповідача  мала наслідком заподіяння шкоди застрахованому автомобілю. При цьому,  суд зазначив, що відповідачем не надано належних доказів, що відповідальність повинно нести будь-яке комунальне підприємство, яке відповідальне за ремонт, будівництво та експлуатацію доріг. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ст.5 Закону України "Про автомобільні дороги", автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях.
Згідно ст. 16 Закону України  "Про автомобільні дороги", вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.
Відповідно до ст.17 Закону України "Про автомобільні дороги", управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.
Приписами ст.19 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є:
1) забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів;
2) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами. 
Статтею 21 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за:
1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів;
4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.
Ділянка дороги - вул.Яснополянська, біля будинку №29 є територією міста Дніпро та класифікується, як дорога міста.
За статтею 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників "автобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів належить розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стани доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження тощо; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху.
У п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету  Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати  експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди тощо.
Згідно ч.1 ст.24 Закону України "Про дорожній рух", власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
Таким чином, відповідальною особою за заподіяну шкоду у результаті ДТП, що сталася 31.08.2017року на вул. Яснополянська, 29 у м.Дніпро за участі автомобіля "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 є Дніпровська міська рада.
Згідно з п.3 ч.1 статті 20 Закону України « Про страхування», страховик зобов`язаний  при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату  або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Частиною 1  статті 25 Закону України « Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата  страхового відшкодування проводиться  страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника ( його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта ( аварійного сертифіката), який складається  страховиком або уповноваженою ним особою ( аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом першої інстанції,  внаслідок незадовільного стану дороги у межах міста Дніпро автомобіль "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження,  вартість відновлювального ремонту якого у сумі 79 289,76 грн.   була сплачена  позивачем, як страховиком з причини настання страхового випадку.
21.02.2019 року, Позивач звернувся до Відповідача з Претензією №11.17.1339 про відшкодування шкоди у розмірі 79 289,76 грн. (а.с.53-56). 
У травні 2019 року на адресу Позивача надійшла Відповідь на претензію якою Дніпровська міська рада відмовила у проведенні відшкодування. 
У своїй відповіді Відповідач не заперечував щодо того, що є балансоутримувачем  об`єкту - дороги за адресою м. Дніпро, вул. Яснополянська, 29
Проте, свою відмову Дніпровська міська рада мотивувала відсутністю причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю ради та нанесеними збитками.
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст.27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено підстави для подачі регресного позову.
Приписами вказаної правової норми встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини;
Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 
Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від Дніпровської міської ради, компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП.   
Статтями 1166 та 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, та в разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.
Тобто, важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. 
Слід відмітити, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Для застосування відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. 
Колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції, що в діях Відповідача наявні усі чотири елементи складу правопорушення: 
1) факт порушення зобов`язання щодо своєчасного та якісного виконання експлуатаційних робіт відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому покритті, тощо. 
2) збитки завдані транспортному засібу "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності представництву "Берлін Хемі/А.Менаріні Україна ГмбХ", згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; Відповідно до умов Договору страхування ТДВ "Експрес Страхування" було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 79 289,76 грн., що підтверджується страховим  актом №11.17.1339-1 від 18.10.2017 року та платіжним дорученням від 18.10.2017року ЦО02219. 
3) завдання Відповідачем збитків знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язання щодо своєчасного та якісного виконання експлуатаційних робіт відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому покритті, тощо.  
4) Відповідач не спростував власної вини. 
При цьому, доводи апелянта про те, що  він не є належним відповідачем, оскільки  відповідальність повинно нести комунальне підприємство, яке відповідальне за ремонт, будівництво та експлуатацію доріг, є неспроможними з тих підстав,  що Відповідач не вказав конкретне  комунальне підприємство, не надав жодних доказів стосовно  відповідальності за стан доріг   міста Дніпро будь-  якого комунального підприємства.
Також колегія суддів погоджується з  висновками суду першої інстанції, який не приймав до уваги посилання Відповідача на п.2.2. Статуту Комунального Підприємства "Благоустрій Міста" Дніпровської міської ради, яким визначено предмет господарської діяльності Підприємства зокрема: справляння грошової компенсації за тимчасове погіршення існуючого благоустрою на території міста, з підстав того, що Відповідачем не надано Статуту Комунального Підприємства "Благоустрій Міста" Дніпровської міської ради. 
Враховуючи те, що Відповідачем не надано належних доказів на спростування того, що саме   відповідач є відповідальною особою,  суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив заявлені  вимоги.
Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними  і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав     їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до    ст. 276 Господарського процесуального кодексу України      є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на  апелянта - Дніпровську міську раду, м. Дніпро. 

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради   - залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Дніпропетровської  області від 20.12.2019 року  у справі   № 904/4804/19 - залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Дніпровську міську раду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3    ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.      
Повний текст постанови виготовлено та підписано 31.03.2020року.

Головуючий суддя                                                                           О.В.Березкіна      
                            
Суддя                                                                                                  О.Г.Іванов

        Суддя                                                                                                   М.О.Дармін