СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р.                                                                  Справа № 922/4147/19  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Чернота Л.Ф. 
за участю секретаря судового засідання  Бірчак К.Є. 
за участю представників сторін:
від позивача – не з`явився 
від відповідача – не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Сторожева Валерія Григоровича (1367 Х/З) на рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2020 року у справі № 922/4147/19 (суддя Пономаренко Т.О., повний текст рішення складено 10.03.2020 року)
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків 
до Фізичної особи – підприємця Сторожева Валерія Григоровича, с. Коробочкине, Чугуївський район, Харківська область
про розірвання договору та повернення майна, - 

ВСТАНОВИЛА:

                                                                                                                        17.12.2019 року позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи – підприємця Сторожева Валерія Григоровича с. Коробочкине, Чугуївський район, Харківська область, про розірвання договору купівлі-продажу від 16.09.2004 року               № 1041 та зобов`язання повернути об`єкт незавершеного будівництва до державної власності, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (а.с.5-17).
                                                                Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2019 року відкрито провадження у справі № 922/4147/19 за позовною заявою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях  за правилами загального позовного провадження (а.с.129-131). 
                 Рішенням  господарського суду Харківської області від 04.03.2020 року у справі № 922/4147/19 позов   Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях до Фізичної особи-підприємця Сторожева Валерія Григоровича задоволено (а.с.167-173). 
   Розірвано договір купівлі-продажу від 16.09.2004 року №1041, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та фізичною особою-підприємцем Сторожевим Валерієм Григоровичем, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського нотаріального округу Алексик Т.В. за реєстровим № 1953 на об`єкт незавершеного будівництва - "Овочесховище і продсховище", за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, мрн. "Авіатор" (в/ч А-0183 Військово-повітряних сил Збройних сил України).
    Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Сторожева Валерія Григоровича повернути об`єкт незавершеного будівництва до державної власності, а саме - Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях за актом приймання-передачі у відповідності до Порядку повернення у державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 18.10.2018 року №1331, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.11.2018 року за №1338/32790.
     Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Сторожева Валерія Григоровича на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях витрати зі сплати судового збору в розмірі 3  842,00 грн.
      Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем не виконувались умови договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 16.09.2004 року №1041. 
       Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, Фізична особа – підприємець Сторожев Валерій Григорович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції встановленим обставинам справи, вважає його незаконним та необгрунтованим, просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2020 року у справі № 922/4147/19 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, здійснити розгляд апеляційної скарги за участю відповідача або його уповноваженого представника (а.с.201-209).
      Так, зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції при застосуванні статті 651 Цивільного кодексу України не встановлено наявність істотного порушення умов договору купівлі-продажу однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. 
          Вважає, що акти перевірки, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, складені з порушенням положень пунктів 8, 9 Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 18 жовтня 2018 року № 1327 та статті 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», оскільки складений за відсутності представника власника майна. Посилається на те, що внаслідок незалежних від відповідача обставин, а саме, зволікання попереднім землекористувачем з відмови від відповідної земельної ділянки, яка знаходиться під об`єктом приватизації, у відповідача не було можливості оформити таку земельну ділянку. Зазначає, що відмова Міністерства оборони України від права постійного користування земельною ділянкою під об`єктом незавершеного будівництва, та реєстрація такої відмови – є обов`язковою передумовою виконання відповідачем пункту 5.3 спірного договору купівлі-продажу.                     Оформлення прав на земельну ділянку передує проведенню будь-яких будівельних робіт.
        В обгрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції скаржник посилається на обмеження, викликані встановленням карантину на території України.
       Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2020 року визначено склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Чернота Л.Ф., Зубченко І.В. (а.с.223).
       Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 року у справі № 922/4147/19 визнано причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, встановлено строк відповідачу до 02.06.2020 року надати суду відзив на апеляційну скаргу та зупинено дію рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2020 року у цій справі (а.с.48-50).
       02.06.2020 року до Східного апеляційного господарського суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишити судове рішення без змін. В обгрунтування своїх доводів посилається на законність, обгрунтованість та відповідність фактичним обставинам справи рішення господарського суду першої інстанції (а.с.232-237).
       Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року справу № 922/4147/19 призначено до розгляду на 10.06.2020 року о 10:30 год. (а.с.238-239).
      Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від  09.06.2020 року, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Зубченко І.В., визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Чернота Л.Ф.
      Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.
      Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.
    Відповідно до частини 12  статті 270 Господарського процесуального кодексу  України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутністю позивача та відповідача, враховуючи, що явка сторін не визнавалася  судом обов`язковою.
    Відповідно до вимог статей  222, 223 Господарського процесуального кодексу України  фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось за відсутності сторін, складено протокол судового засідання.
     За приписами частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
     Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд  апеляційної інстанції встановив наступне.
     Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків, орган державної влади, (ідентифікаційний код 43023403), що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб –підприємців та громадських формувань та Статутом (а.с.56-58).
   Відповідач, Фізична особа – підприємець Сторожев Валерій Григорович, с. Коробочкине, Чугуївський район, Харківська область (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань (а.с.53-55, 64).
     16.09.2004 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (продавець) та Фізичною особою – підприємцем  Сторожевим Валерієм Григоровичем (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №1041 об`єкта незавершеного будівництва (а.с.21-24).
    Пунктом 1.1. договору передбачено, що продавець зобов`язується передати у власність покупцеві об`єкт незавершеного будівництва « ІНФОРМАЦІЯ_1 і продсховище», за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, мрн. «Авіатор», який розташований на земельній ділянці розміром орієнтовно 0,25 га, а покупець зобов`язується прийняти об`єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. 
      Відповідно до пункту 1.4 договору зазначений в цьому договорі об`єкт продано за 22800,00 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі ПДВ 3800,00 грн.
     Пунктом 4.1. договору визначено, що кожна сторона зобов`язується виконувати обов`язки, покладені на неї цим договором та сприяти другій стороні у виконанні її обов`язків. 
     Відповідно до п.5.3. договору, покупець зобов`язаний протягом 1 (одного) року з дати нотаріального посвідчення договору купівлі – продажу об`єкта вжити заходів згідно з чинним законодавством щодо переоформлення права замовника і права користування земельною ділянкою під об`єктом з відповідною місцевою радою та розпочати будівництво об`єкта.
       Згідно з п.5.4. договору, покупець зобов`язаний завершити будівництво та ввести об`єкт в експлуатацію протягом 5 (п`яти) років з дати нотаріального посвідчення цього договору.
   16.09.2004 року вказаний договір купівлі–продажу №1041 був посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського нотаріального округу Алексик Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №1953. 
    Отже, зважаючи на п`ятирічний термін виконання зобов`язань, визначений умовами договору, відповідач повинен був завершити будівництво та ввести об`єкт в експлуатацію до 16.09.2009 року.
      Водночас, згідно з умовами пункту 5.8. договору, у разі неможливості завершення будівництва в установлені строки при наявності відповідних обгрунтувань строки завершення будівництва можуть бути змінені за рішенням продавця та відповідної місцевої Ради шляхом укладання додаткової угоди.
   Так, 24.12.2009 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Фізичною особою - підприємцем Сторожевим Валерієм Григоровичем укладено договір про зміни №1 до договору №1041 від 16.09.2004 року, яким внесені зміни до пунктів 5.3., 5.4. договору та викладено їх у наступній редакції: «покупець зобов`язаний вжити заходів згідно з чинним законодавством щодо переоформлення права замовника і права користування земельною ділянкою під об`єктом з відповідною місцевою радою та розпочати будівництво до 21.09.2014 року; покупець зобов`язаний завершити будівництво об`єкта до 21.09.2014 року» (а.с.23).
     15.09.2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Фізичною особою - підприємцем Сторожевим Валерієм Григоровичем укладено договір про зміни №2 до договору №1041 від 16.09.2004, яким внесені зміни до пунктів 5.3., 5.4. договору та викладено їх у наступній редакції: «покупець зобов`язаний вжити заходів згідно з чинним законодавством щодо переоформлення права замовника і права користування земельною ділянкою під об`єктом з відповідною місцевою радою та розпочати будівництво до 21.09.2019 року; покупець зобов`язаний завершити будівництво об`єкта до 21.09.2019 року» (а.с.24).
    Відповідно до пункту 6.1. договору, продавець зобов`язаний передати покупцю об`єкт приватизації у встановлений в договорі термін та контролювати виконання умов договору до повного виконання покупцем всіх його зобов`язань.
    На виконання умов договору та у відповідності до вимог Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації державними органами приватизації, позивачем здійснювались поточні перевірки виконання покупцем умов договору купівлі-продажу.
     05.08.2019 року на адресу відповідача направлено повідомлення про проведення перевірки від 05.08.2019 року вих. №20.04.00599, яким повідомлено відповідача про те, що 23.09.2019 року позивачем буде розпочато перевірку виконання покупцем приватизаційних умов, визначених договором №1041 від 16.04.2004 року безпосередньо на об`єкті приватизації та повідомлено про необхідність надання до Регіонального відділення інформації щодо стану виконання зобов`язань, зазначених у розділі 5 договору, протягом 10 календарних днів з моменту одержання повідомлення (а.с.42-44).
   23.09.2019 року за результатами проведеної перевірки, представниками Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській, Донецькій та Луганській області було складено акт №10 поточної перевірки   невиконання умов договору купівлі–продажу об`єкта незавершеного будівництва від 23.09.2019 року та встановлено, що покупцем не виконані умови пунктів 5.3., 5.4. договору, в порушення пункту 5.6. договору – документи не подано; в порушення пунктів  5.5., 5.7. договору – стан виконання встановити неможливо. Покупець на поточну перевірку не з`явився (а.с.47-49).
    Позивач вказує, що термін виконання пунктів 5.3., 5.4 договору закінчився, додаткова угода щодо його продовження не укладалась, а отже покупець не виконав свої зобов`язання, які передбачені умовами договором купівлі-продажу у визначений термін, що є підставою для розірвання договору та повернення майна до державної власності.
   Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.
   Спірним питанням у цій справі є належне виконання сторонами укладеного договору купівлі-продажу.
      Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про приватизацію державного та комунального майна» та укладеним договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва.
    Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
    За змістом частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
     Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми містяться в положеннях статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
    Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
     Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», під час приватизації об`єкта державної або комунальної власності шляхом його продажу на аукціоні, викупу між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. З моменту переходу права власності на об`єкт приватизації покупець, який придбав об`єкт приватизації, зобов`язаний виконувати всі умови договори купівлі-продажу об`єкта приватизації.
     Згідно з частиною 1 статті 27 Закону визначено, що контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. Порядок здійснення контролю за виконанням зобов`язань, визначених в договорі купівлі-продажу затверджує Фонд державного майна України.
    Органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.
    Пунктом 2 частини 3 статті 26 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» визначено, що виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством є невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу в установлений договором строк. 
    За приписами частини 9 статті 26 Закону, на вимогу однієї із сторін, договір купівлі-продажу може бути розірвано, в т.ч. за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки або визнано недійсним за рішенням суду. В разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням покупцем договірних зобов`язань приватизований об`єкт підлягає поверненню у державну (комунальну) власність. Порядок повернення в державну (комунальну) власність об`єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними   договорів купівлі-продажу таких об`єктів затверджується Фондом державного майна України.
    За змістом частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
   Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
     Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
    Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
   Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема – припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
      Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано  за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі  істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
    Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
    Частиною 3 статті 653 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили.
   Наявними матеріалами справи підтверджується, встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, що відповідач в порушення пунктів 5.3., 5.4. свої зобов`язання у строк встановлений умовами договору (з урахуванням змін, внесених до договору) не виконав, що підтверджується актом №10 поточної перевірки   невиконання умов договору купівлі–продажу об`єкта незавершеного будівництва від 23.09.2019 року.
     Відповідно до пункту 7.3. договору встановлено, що у разі невиконання покупцем умов, які передбачені пунктами 5.1– 5.7 цього договору, продавець має право в установленому порядку на розірвання договору, стягнення відшкодування завданих збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору, та повернення об`єкта приватизації у власність продавця.
    Судом апеляційної інстанції встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги, що відповідачем не виконувались умови договору купівлі-продажу №1041 об`єкта незавершеного будівництва.
     Колегія суддів не приймає посилання скаржника на неможливість виконання умов договору внаслідок незалежних від відповідача обставин, а саме, зволікання попереднім землекористувачем з відмови від відповідної земельної ділянки, яка знаходиться під об`єктом приватизації, оскільки законодавець не ставить в залежність належне виконання умов договору купівлі-продажу від дій або бездіяльності третіх осіб. Не містить такі посилання і спірний договір купівлі-продажу.
    Більш того, зі змісту абзацу другого п.1.1  договору вбачається, що земельна ділянка окремо не виділена. Питання відведення, оренди або приватизації земельної ділянки під об`єктом та її остаточний розмір вирішується новим власником самостійно згідно з порядком, встановленим чинним законодавством.
    Також, колегія суддів зазначає, що у разі об`єктивної неможливості виконання умов договору, відповідач не був позбавлений можливості запропонувати позивачу укласти відповідні зміни до умов договору з урахуванням неможливості його виконання або передбачити наслідки неможливості виконання такого договору з незалежних від відповідача причин. 
     Проте, з моменту укладення договору до пунктів 5.3 та 5.4 договору  двічі були внесені зміни, а саме: «вжити заходів згідно з чинним законодавством щодо переоформлення права замовника і права користування земельною ділянкою під об`єктом з відповідною місцевою радою та розпочати будівництво до 21.09.2014р.»(п.5.3) та «завершити будівництво об`єкту до 21.09.2014р.» (п.5.4) (договір про зміни №1 до договору №1041 від 16.09.2004р.); «вжити заходів згідно з чинним законодавством щодо переоформлення права замовника і права користування земельною ділянкою під об`єктом з відповідною місцевою радою та розпочати будівництва до 21.09.2019р.»(п.5.3) та «завершити будівництво об`єкту до 21.09.2019р.» (п.5.4) (договір про зміни №2 до договору №1041 від 16.09.2004р.)  (а.с.23-24).
     Матеріалами справи підтверджено та не спростовано апелянтом, що він не вчиняв  заходів як з будівництва, так і з оформлення права користування земельною ділянкою під об`єктом будівництва з 2009 по 2019рр.
    Листи, додані апелянтом до апеляційної скарги в якості доказів, що підтверджують вирішення питання щодо оформлення земельної ділянки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Неможливість подання цих документів до суду першої інстанції апелянтом не доведена. Крім того, листи адресовані іншій особі, а не відповідачу (а.с.281-222).
   Що стосується тверджень апелянта стосовно порушення позивачем положень Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу приватизації органами приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 18.10.2018р. №1327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018р. за № 1349/32801.
     Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації.
      Аналогічне положення містить п.6 розділу 1 «Загальні положення» зазначеного Порядку.
   Матеріалами справи підтверджено, що позивач листом від 05.08.2019р.                     № 20-04-00599 звернувся до відповідача з повідомлення про те, що 23.09.2019р. регіональним відділенням буде розпочато перевірку виконання покупцем приватизаційних умов, визначених договором купівлі-продажу комунального майна №1041 від 16.09.2004р. безпосередньо на об`єкті приватизації. Цим же листом відповідач був повідомлений про необхідність надання до регіонального відділення вичерпної інформації щодо стану виконання зобов`язань, зазначених у розділі 5 договору протягом  10 календарних днів з моменту одержання зазначеного повідомлення. Докази відправлення зазначеного листа підтверджуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 06.08.2019р. Зазначений лист відповідачем не отримано та повернуто Укрпоштою на адресу позивача у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання (а.с.42-43).
     Після проведення перевірки 23.09.2019р., регіональне відділення направило на адресу покупця лист від 26.09.2019р. №20-10-02-02145 щодо підписання акту поточної перевірки виконання умов договору та запропонувало покупцю у добровільному порядку розірвати вищезазначений договір та повернути об`єкт до державної власності. Докази направлення цього листа містяться в матеріалах справи (а.с.44-46).
       Повноту поданих документів для підтвердження стану виконання умов договору визначає представник органу приватизації, що здійснює контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу (п.6 розділу П Порядку №1327).
    Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу  України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
      Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
     Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
      При цьому слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.
    Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
      Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.   Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
    Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
    Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
     Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
    Частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
      Пунктом 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005року встановлено, що принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
      У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
       Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
   Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
    Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
     Враховуючи викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції, рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2020 року у справі № 922/4147/19 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, грунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга  без задоволення.
    Розподіл судових витрат здійснюється відповідно  статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
     Керуючись статтями  269,   270,   275,   276, 281, 282, 283,  284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу Фізичної особи – підприємця Сторожева Валерія Григоровича на рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2020 року у справі № 922/4147/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2020 року у справі № 922/4147/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено  та підписано 10.06.2020 року.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

       Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

       Суддя                                                                                           Л.Ф. Чернота