ПОСТАНОВА
Іменем України

16 червня 2020 року 
Київ
справа №461/1103/17
адміністративне провадження №К/9901/15367/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Коваленко Н.В., судді Чиркіна С.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Львівський обласний військовий комісаріат, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України,
про зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2017 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Курильця А.Р., суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.),
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2017 року Нос Ф.М. (далі також – позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також – відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Львівський обласний військовий комісаріат, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії на підставі наказів ДП «Украерорух» № 579/о від 27 грудня 2012 року, №478/о від 30 вересня 2015 року, №221 від 19 липня 2016 року та здійснити її виплату з врахуванням фактично проведених виплат.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 3 березня 2017 року позивачу поновлено строк звернення до суду та адміністративний позов задоволено повністю.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що позивач отримував грошове забезпечення, виходячи з окладу за посадою, займаною ним в установі, до якої він був відряджений, окладу за військовим званням та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для відповідних категорій військовослужбовців та на момент звільнення зі служби він перебував у статусі відрядженого до зазначеного підприємства і отримував вказане грошове утримання, що, у свою чергу, дає право позивачу на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною посадового окладу.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2017 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково, постанову Галицького районного суду м. Львова від 3 березня 2017 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ДП «Украерорух» від 15 вересня 2016 року №10.1-39-168 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 1 вересня 2016 року з врахуванням фактично проведених виплат; позовні вимоги в інші частини залишено без розгляду у зв`язку із пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.
Постановляючи зазначене рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що на виконання наказів ДП «Украерорух» до відповідача направлялись відповідні довідки для перерахунку пенсії позивачу, проте останній такі довідки залишав без реалізації.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо неперерахунку пенсії позивачу відповідно до довідок Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.
В іншій частині позов було залишено без розгляду у зв`язку із тим, що позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просив скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення вимог, в інші частині рішення суду апеляційної інстанції просив залишити без змін.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до чинного законодавства усі призначені пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проте такі зміни встановлюються лише Кабінетом Міністрів України, а не наказами підприємств, зокрема ДП «Украерорух». Тому підстави для перерахунку пенсії позивачу відсутні.
Позиція інших учасників справи
18 грудня 2017 року до суду надійшли заперечення позивача на касаційну скаргу відповідача, в яких зазначається, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції – без змін.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі №461/1103/17, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.
У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня  2017  року, далі – КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.
Суддя-доповідач ухвалою від 15 червня 2020 року прийняв до провадження адміністративну справу №461/1103/17 та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 16 червня 2020 року.
З касаційною скаргою позивачем подано клопотання про участь представника у розгляді справи, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2020 року.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що позивач перебував на військовій службі та був відряджений у розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух». На пенсію вийшов з посади техніка електрозв`язку Львівського РСП.
Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі – Закон №2262) позивачу було призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення за останньою штатною посадою в ДП «Украерорух» перед звільненням.
Відповідно до наказів ДП «Украерорух» №579/о від 27 грудня 2012 року, №478/о від 30 вересня 2015 року, №221 від 19 липня 2016 року на підприємстві відбулось підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно довідки ДП «Украерорух» від 15 вересня 2016 року №10.1-39-168 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, таке становить 7175,25 грн.
Львівським обласним військовим комісаріатом відповідні довідки про розмір грошового забезпечення неодноразово надсилалася до відповідача для здійснення перерахунку пенсії, однак такі поверталися у зв`язку з тим, що вказані довідки не відповідали формі, визначеній законодавством.
ДП «Украерорух» на запит позивача від 31 серпня 2016 року надало довідку про розмір грошового забезпечення для самостійного подання до органів Пенсійного фонду України документів на перерахунок пенсії. Одночасно повідомлено, що ДП «Украерорух» скерував повідомлення про зміну складової грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців до Міністерства оборони України для повідомлення в установленому порядку Пенсійний фонд України. Однак, списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку до ДП «Украерорух» від Пенсійного фонду України чи військових комісаріатів не надходило.
Відповідач неодноразово відмовляв у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з посиланням на те, що Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідної категорії військовослужбовців не приймалось. Крім того, Пенсійний Фонд України зазначив, що накази ДП «Украерорух» не є підставою для проведення перерахунку пенсії.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2017 року відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року № 1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» передбачено, зокрема, що грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до ДП «Украерорух», потрібно здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ».
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ» військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань, відрядженим до органів виконавчої влади та інших цивільних установ, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань.
При цьому, грошове забезпечення виплачується, виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в органах та установах, до яких вони відряджені, окладів за військовими званнями та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань.
Приписи пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»  (втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», однак була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачають, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у відповідних випадках. 
Крім того, повноваження Державного підприємства "Украерорух" встановлювати посадові оклади власним працівникам ґрунтується на підставі статей 14 та 15 Закону України «Про оплату праці» та пункту 4 Положення про Об`єднану цивільно-військову системи організації повітряного руху України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року № 1281, згідно з яким керівник підприємства самостійно встановлює оклади за посадами штатних працівників.
У зв`язку із цим, безпідставними є твердження скаржника про те, що лише рішення Кабінету Міністрів України про зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців є належною підставою для перерахунку пенсії, а рішення інших органів (у тому числі накази Державного підприємства "Украерорух") не можуть братися управліннями Пенсійного фонду України як підстава для перерахунку пенсії.
Таким чином, Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів своє право визначати розміри посадових окладів, тому накази ДП «Украерорух» про підвищення посадових окладів військовослужбовців, відряджених до ДП «Украерорух», є підставою для перерахунку пенсії позивача відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Згідно з абзацом сьомим пункту 3 Порядку № 45 особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені зі служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на виконання наказів ДП «Украерорух» до відповідача направлялись відповідні довідки для перерахунку пенсії позивачу, проте останній залишав такі довідки без реалізації. 
Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії.
Висновки суду у цій справі узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 10 травня 2016 року у справі № 21-278а16, від 05 липня 2016 року у справі №461/2167/14-а, від 6 липня 2016 року у справі № 2-а/638/70/15, від 13 липня 2016 року у справі № 638/2700/14-а та Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17.
Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
У відповідності до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскарженому судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення апеляційного суду, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 липня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                          Н.В. Коваленко
                                                                                          С.М. Чиркін