П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
  17 червня 2020року                                                                                     м. Київ
 
 Справа № 755/21679/15-ц
 Провадження: № 22-ц/824/6157/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А. 
секретар Гулієв М.Д.о
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Золотопупа Сергія Васильовича в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тичини 16/2"
на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тичини 16/2" про визнання недійсними загальних зборів,
 
в с т а н о в и в:
 
В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому  просила визнати недійсними: загальні звітні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини 16/2» від 14 квітня 2013 року; рішення, викладені в протоколі № 17 від 14 квітня 2013 року загальних звітних зборів співвласників ОСББ «Тичини 16/2», а саме затвердження: звіту Правління ОСББ «Тичини 16/2» за 2012 року в повному об`ємі. Визнати роботу Правління ефективною; штатний розклад на виконання робіт для обслуговування будинку і прибудинкової території на 2013 року. Також просила визнати недійсними кошторис по обслуговуванню будинку та прибудинкової території на 2013 року з тарифами: обслуговування для житлового фонду - 2,90 грн/кв.м (2,72 грн/кв.м - у разі відсутності заборгованості на 01 число місяця); обслуговування для нежитлових приміщень 5,75 грн./кв.м (5,40 грн/кв.м - у разі відсутності заборгованості на 01 число місяця); оплати консьєржної служби 1,26 грн./кв.м (1,18 грн/кв.м - у разі відсутності заборгованості на 01 число місяця);  віднесення економії коштів по обслуговуванню на фонд РІО; проведення капітальних ремонтних робіт прибудинкового парапету і конструкцій фундаменту у зв`язку з їх аварійним; відновлення нарахування до фонду РІО в разі відсутності заборгованості на 01 число місяця: внесок для житлового фонду в розмірі 1,06 грн/кв.м (1,00 грн/кв.м - у разі відсутності заборгованості на 01 число місяця); внесок для нежитлових приміщень в розмірі 2,12 грн/кв.м (2,00 грн/кв.м - у разі відсутності заборгованості на 01 число місяця); введення нарахування в фонд РІО з паркингу (для проведення капітальних ремонтних робіт прибудинкового парапету та конструкцій фундаменту у зв`язку з їх аварійним станом): внесок у разі відсутності 1,06 грн/кв.м заборгованості на 01 число місяця); 8. Не надання згоди від імені ОСББ «Тичини 16/2» на проведення будівництва другого поверху над нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 ; пропозиціювласнику нежитлового приміщення НОМЕР_3 власнику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » організувати режим роботи магазину до 22-00 год;  недійсними.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року у задоволенні заяви Золотопупа Сергія Васильовича в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тичини 16/2" про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Не погодившись із  судовим рішенням від 29 січня 2020 року в частині розподілу судових витрат, адвокат Золотопуп С.В. в інтересах ОСББ "Тичини 16/2"  подав апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що на обґрунтування фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу ним було подано до суду договір від 12.04.2019 року № 12/04.2019 та акт від 17.04.2019 року. Зазначав, що в платіжному дорученні ОСББ «Тичини-16/2» у призначенні платежу дійсно допущено описку в написанні дати договору та помилково зазначено «02.04.2019 року» замість правильної дати «12.04.2019 року», що підтверджується поясненнями бухгалтера ОСББ «Тичини-16/2» Яловега І.А. від 31.02.2020 року. Описка, допущена в призначенні платежу платіжного доручення, на його думку, не позбавляє доказової сили інші докази фактичного  понесення витрат відповідача на оплату правничої допомоги. Зазначав, що в акті приймання-передачі наданих послуг, складеному між ОСББ «Тичини-16/2» та адвокатським об`єднанням «Тарас Кулачко та партнери» 17.04.2019 року, докладно зазначено суть правової допомоги, обсяг часу витраченого на її надання, та їх вартість.За таких підстав просив суд змінити рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Тичини-16/2» 2 000 грн на відшкодування судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 05 березня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що в розумінні ст.ст.76 -79 ЦПК України вказана «пояснювальна записка» не може вважатись належним, достовірним та допустимим доказом, а акт приймання-передачі наданих послуг було підписано вже після прийняття рішення у цивільній справі № 755/21679/15-ц, що свідчить про його фіктивність. Окрім того, вказані докази не були подані у строки, передбачені чинним процесуальним законодавством. За таких підстав, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.
В судовому засіданні адвокат Золотопуп С.В. в інтересах ОСББ «Тичини-16/2» підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 заперечували проти апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції, відмовляючи відповідачу у відшкодуванні фактично понесених судових витрат на правничу допомогу виходив із того, що стороною відповідача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, окрім іншого, надано платіжне доручення № 2428 від 17.04.2019 року, однак, у призначенні платежу за вказаним платіжним дорученням зазначається: оплата послуг згідно з Договором про надання правничої допомоги № 12/04.2019 від 02.04.2019 відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг 17.04.19 р.,  в той час, коли в матеріалах справи наявна копія Договору про надання правничої допомоги № 12/04/2019-3 від 12.04.2019. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог  частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядомсправи. До витрат, пов`язаних зрозглядом справи, належать, зокрема,  витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Згідно частини 2 зазначеної статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до статті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничоюдопомогою адвоката, несутьсторони, крімвипадків надання правничої допомоги за рахунокдержави.
 За результатами розглядусправи витрати на правничудопомогу адвоката підлягаютьрозподілу між сторонами разом  з іншими судовими витратами. Для цілейрозподілу судових витрат:
 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
 Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону  яка заявляє клопотання про зменшення  витрат на оплату  правничої допомоги  адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно частини 1 статті 83 ЦПК України  сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до частини 9 статті 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З матеріалів справи убачається, що відповідач просив стягнути з позивача 2 000грн. фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
На підтвердження понесення таких витрат відповідачем разом із відзивом на позовну заяву було надано належним чином засвідчені копії платіжного доручення про оплату професійної правничої допомоги, копію договору про надання правничої допомоги № 12/04/2019-3 від 12 квітня 2019 року, копію акту прийому-передачі наданих послуг від 17.04.2019 року, оригінал довіреності, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (т. 2 а.с. 47-163).
Так, 12 квітня 2019 року між ОСББ «Тичини 16/2» та АБ «Тарас Кулачко та Партнери» укладено договір № 12/04/2019-3(т. 2 а.с. 156-157).
На виконання вимог договору № 12/04/2019-3 17 квітня 2019 року ОСББ «Тичини 16/2» та АБ «Тарас Кулачко та Партнери» було складено акт прийому-передачі наданих адвокатами послуг, до яких увійшло: ознайомлення в Дніпровському районному суді м. Києва з матеріалами цивільної справи № 755/21679/15; складання правової позиції, укладання та підготовка до подачі  та подача до Дніпровського районного суду м. Києва відзиву на позовну заяву з направленням його копії позивачу у цивільній справі № 755/21679/15. Загальна вартість наданих послуг складає 2 000 грн (т. 2 а.с. 158)
З копії платіжного доручення та виписки по рахунку № НОМЕР_1 убачається, що оплата у розмірі 2000 грн здійснюється згідно з договором про надання правничої допомоги № 12/04/2019-3 від 02.04.2019 року відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 17.04.2020 року (т. 2 а.с. 155,159).
Перевіряючи вказані обставини, колегія суддів звертає увагу на те, що  у платіжному дорученні № НОМЕР_1   та виписці по рахунку, оплата здійснюється за договором  № 12/04/2019-3. 
Також, у платіжному дорученні № НОМЕР_1   та виписці по рахунку зазначено, що оплата наданих послуг здійснюється відповідно до акту  прийому-передачі наданих послуг від 17.04.2019 року.
Тобто, у платіжному дорученні та виписці по рахунку і номер договору і дата прийому-передачі наданих послуг, за які здійснюється оплата зазначені вірно.
Вказані докази у своїй сукупності підтверджують факт оплати послуг АБ «Тарас Кулачко та Партнери» щодо надання правової допомоги за договором № 12/04/2019-3 від 12.04.2019 року, а невірно зазначена дата договору «02.04.2019» у платіжному дорученні  та виписці по рахунку є нічим іншим, як опискою.
Вказане підтверджується і письмовими поясненнями бухгалтера ОСББ «Тичини-16/2» Яловега І.А. від 31.02.2020 року. 
За таких підстав, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Тичини-16/2» 2000 грн в рахунок відшкодування фактично понесених витрат на правничу допомогу, а відтак рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу підлягає зміні.
 
Керуючись  ст.ст. 369, 374, 376, 382, 384  ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Золотопупа Сергія Васильовича в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тичини 16/2"задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 рокув частині 
вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу змінити.
             Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Тичини 16/2" (місцезнаходження: 02098, м. Київ, проспект П.Тичини, 16/2, ЄДРПОУ 25980637) 2 000 (дві тисячі) грн на відшкодування фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.   
 
Повне судове рішення складено 18 червня 2020 року.

Головуючий                                                                                               Т.О. Невідома
 
Судді                                                                                                                      Д.Р. Гаращенко
 
                                                                                                                                А.А. Пікуль