Єдиний унікальний номер 229/6664/19 
Номер провадження 22-ц/804/1726/20        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
19 червня 2020 року                                            м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:
судді-доповідача Канурної О.Д., 
суддів: Мальованого Ю.М., Тимченко О.О.,
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2020 року у цивільній справі № 229/6664/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованої заробітної плати (суддя першої інстанції ОСОБА_2 Володимир ОСОБА_3 ), -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованої заробітної плати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 08.07.2016 року відбулась реорганізація структурного підрозділу ДП «Донецька залізниця» шляхом його злиття, як наслідок її переведено до Виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», про що маються відповідні записи у трудовій книжці.
15.03.2017 року в.о. начальником регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» Носулько О.О. видано наказ № 384-11 від 15.03.17 року «Про встановлення простою».
28.04.2017 року першим заступником начальника регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» Носулько О.О. видано наказ № 645-113-1 від 28.04.17 року «Про деякі питання діяльності РФ «Донецька залізниця», яким передбачено скорочення штату та вивільнення працівників відповідно до вимог чинного законодавства.
10.07.2017 року структурним підрозділом АТ «Українська залізниця» видано наказ № 5153/ДН-ОС про її звільнення з 17.07.17 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, з яким її ознайомлено особисто.
У день звільнення із нею відповідач - АТ «Українська залізниця» повний розрахунок не провів, як наслідок він має перед нею не погашену заборгованість із заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.
Відповідно до щомісячних розрахункових листів заробітної плати, що видані позивачу у виробничому підрозділі структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця»,  розмір заборгованої заробітної плати складає 15585,09 грн.; розмір заборгованої компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати складає 3802,76 грн.
Позивач ОСОБА_1 просила суд першої інстанції стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 15585,09 грн., з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та зборів; компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, у розмірі 3802,76 грн., без утриманням із цієї суми передбачених законом податків та зборів; допустите негайне виконання рішення суду у межах заборгованості за один місяць.
Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованої заробітної плати задоволені частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за березень 2017 року в сумі 15585,09 грн. без утримання податку й інших обов`язкових платежів.
Рішення в частині стягнення заробітної плати за березень 2017 року в сумі 15585,09 грн. підлягло негайному виконанню.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за березень 2017 року у розмірі 3161,59 грн. 
Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 742,99 грн. 
В іншій частині позову відмовлено.
Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця» та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.
Відповідач просить Донецький апеляційний суд скасувати рішення Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2020 року повністю та ухвалити нове рішення, в якому відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та надано позивачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі.
Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 118,119,120,), копія апеляційної скарги відповідача позивачем по справі отримана (а.с. 119). До Донецького апеляційного суду надійшов відзив з додатками від представника позивача (а.с. 109-116).
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 червня 2020 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Як передбачено ч. 3 ст. 368 ЦПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено в розмірі 1921,00 грн.
Враховуючи, що ціна позову у цій справі складає 19387,85 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, сторони клопотання про розгляд справи у суді апеляційної інстанції з їх повідомленням не заявили, колегія суддів вважає, що справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця»  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, суд першої інстанції послався на те, що оскільки відповідач не спростував надані позивачем розрахунки заборгованості по заробітній платі (за період з березня 2017 року по 17 липня 2017 року) у строки, встановлені частиною 1 статті 116 КЗпП України, не виплатив всі суми, що належали позивачу від підприємства, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.
Із копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач 26.11.2007 року  прийнята приймальником поїздів 3 розряду господарства вантажної та комерційної роботи на станцію Ясинувата державного підприємства «Донецька залізниця» (а.с. 6 – 7).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_4 (а.с. 10) і знаходилася у відпустці по догляду за дитиною.
Як вбачається із наказу структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_1 , приймальника поїздів 4 розряду господарства вантажної та комерційної роботи станції Ясинувата вважати такою, що стала до роботи після відпустки по догляду за дитиною з 17.07.2017 року за сімейними обставинами (а.с. 9).
Із наказу (розпорядження) № 5153/ДН-ос від 10.07.2017 року  структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» вбачається, що ОСОБА_1 звільнена з роботи 17.07.2017 року за угодою сторін за п. 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 11).
Як вбачається із частини 1 ст. 81 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Частиною 5 вказаної вище статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до частини 1 ст. 76 ЦПК України,  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до частини 1 ст. 77 ЦПК України,  належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 
На підтвердження позовних вимог позивачем надані розрахунки заробітної плати за січень – липень 2017 року (а.с. 12 – 18), з котрих вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 не нараховувалася, оскільки вона знаходилася у відпустці по догляду за дитиною. Із розрахунку заробітної плати за березень 2017 року вбачається, що всього ОСОБА_1 нараховано 15585,09 грн., з яких: код 385 заохочувальна ювілейна дата – 300,00 грн., код 393 матеріальна допомога – 285,09 грн., код 643 одноразова допомога при народженні – 15000 грн. Всього утримано – 15117,10 грн., до виплати 467,99 грн. (а.с. 14), а в Індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, вказано, що ОСОБА_1   нараховано 3200 грн. (а.с. 35).
Оскільки позивачка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною, нарахування заробітної плати їй у цей період не проводилось.
Отже, висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за втрату частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати, є неправильним, оскільки факт роботи позивача у спірний період, наявність та розмір заборгованості не підтверджені належними та допустимими доказами.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що позивач не довела те, що відповідач перед нею має заборгованість по заробітній платі, а отже рішення Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.
Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2020 року  скасувати, ухвалити нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати,   відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку, як така, що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених  пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

Судді:

Повний текст постанови складений 19 червня 2020 року

Суддя:                                        О.Д.Канурна