Постанова
Іменем України
17 червня 2020 року
м. Київ
справа № 392/1034/16-ц
провадження № 61-47962св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, селянського (фермерського) господарства «Токар Катерини Петрівни» про скасування розпорядження районної держаної адміністрації, визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав власності на земельну ділянку,  за касаційною скаргою  ОСОБА_2 та  ОСОБА_9 на постанову Кропивницького апеляційного суду 
від 08 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Єгорової С. М., 
Кіселика С. А., Мурашка С. І., 
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представник  ОСОБА_2 та ОСОБА_9 - ОСОБА_11 ,
відповідачі: Маловисківська районна державна адміністрація Кіровоградської області, селянське (фермерське) господарство «Токар Катерини Петрівни»,

ОПИСОВА ЧАСТИНА
 
Короткий зміст позовних вимог
 
1.   У липні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10   звернулися до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі - Маловисківської РДА), селянського (фермерського) господарства «Токар Катерини Петрівни» (далі - СФГ «Токар Катерини Петрівни») з позовом, у якому просили: визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10 листопада 2014 року 
№ 410-р «Про продовження договору оренди землі»; визнати недійсною з моменту укладення додаткової угоди без номера від 10 листопада 2014 року, укладеної між Маловисківською РДА та СФГ «Токар Катерини Петрівни»; скасувати державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно в частині заміни форми власності з приватної на державну належних позивачам земельних ділянок та зобов`язання відновити порушене право.
2.   Позов мотивовано тим, що позивачі є власниками земельних ділянок 
№№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_9, 2016 (НОМЕР_13), 1170, 1270, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_11, НОМЕР_7 та НОМЕР_8, які розташовані на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.
3.   Відповідно до розпорядження голови Маловисківської РДА 
від 10 листопада 2014 року № 410-р вищезазначені земельні ділянки включено до складу невитребуваних паїв та передано в оренду СФГ « Токар Катерини Петрівни».
4.   На підставі вказаного розпорядження 10 листопада 2014 року між Маловисківською РДА і СФГ « Токар Катерини Петрівни » укладено додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно якій належні позивачам земельні ділянки передано в оренду до 22 січня 2025 року.
5.   Позивачі вважають незаконним вищезазначене розпорядження, на підставі якого укладена недійсна додаткова угода до договору оренди землі.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6.   Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від                            27 жовтня 2017 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду 
від 16 лютого 2018 року,  позов задоволено частково.
 
7.   Визнано частково незаконним пункт 1 розпорядження голови Маловисківської РДА від 10 листопада 2014 року № 410-р «Про продовження договору оренди землі», в частині визначення розміру площі невитребуваних земельних часток (паїв) в 134,88 га, на яку продовжується договір оренди земель сільськогосподарського призначення з СФГ « Токар Катерини Петрівни ».
8.   Визнано частково недійсним пункт 3 додаткової угоди від 10 листопада 2014 року до договору оренди землі, укладеного між орендодавцем Маловисківською РДА і орендарем СФГ «Токар Катерини Петрівни», зареєстрованого у Маловисківському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» 20 січня 2010 року за № 04.10.374.00001, в частині продовження строку оренди наступних земельних ділянок, які розташовані на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області:
земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0359, яка належить на праві власності ОСОБА_1 ;
земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 6,48 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0118, яка належить на праві власності ОСОБА_3 ;
земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 2,23 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:2016, яка належить на праві власності ОСОБА_2 ;
земельної ділянки № НОМЕР_4 площею 15,09 га, кадастрові номери 3523185200:02:001:1170 і 3523185200:02:001:2170, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ;
земельної ділянки № НОМЕР_5 площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0650, яка належить на праві власності ОСОБА_6 ;
земельної ділянки № НОМЕР_6 площею 6,36 га, яка виділена ОСОБА_7 відповідно до розпорядження голови Маловисківської РДА № 103 від 05 квітня 2016 року;
земельної ділянки № НОМЕР_7 площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0504, яка належить на праві власності ОСОБА_9 ;
земельної ділянки № НОМЕР_8 площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0505, яка належить на праві власності ОСОБА_10 ..
Скасовано державну реєстрацію додаткової угоди від 10 листопада 2014 року до договору оренди землі, укладеного між орендодавцем Маловисківською РДА і орендарем СФГ «Токар Катерини Петрівни», зареєстрованого у Маловисківському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» 20 січня 2010 року за № 04.10.374.00001, в частині продовження строку оренди перерахованих вище земельних ділянок. 
Визнано частково недійсним пункт 3 додаткової угоди від 10 листопада 
2014 року до договору оренди землі, укладеного між орендодавцем Маловисківською РДА і орендарем СФГ «Токар Катерини Петрівни», зареєстрованого у Маловисківському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» 20 січня 2010 року за № 04.10.374.00001, в частині продовження строку оренди земельної ділянки № НОМЕР_9 площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0199, яка розташована на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області і належить на праві власності ОСОБА_4 .
Скасовано державну реєстрацію додаткової угоди від 10 листопада 2014 року до договору оренди землі, укладеного між орендодавцем Маловисківською РДА і орендарем СФГ «Токар Катерини Петрівни», зареєстрованого у Маловисківському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» 20 січня 2010 року за № 04.10.374.00001, в частині продовження строку оренди земельної ділянки № НОМЕР_9 площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0199, яка розташована на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області і належить на праві власності ОСОБА_4 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
9.   Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на момент укладення додаткової угоди від 10 листопада 2014 року до договору оренди землі 
від 20 січня 2010 року за № 04.10.374.00001 між Маловисківською РДА і СФГ « Токар Катерини Петрівни », орендодавцем не дотримано вимоги статей 19, 118 Конституції України, пункту 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та пункту «а» частини 1 статті 17 ЗК України, в частині продовження строку оренди земельних ділянок №№ НОМЕР_4, НОМЕР_7, НОМЕР_8 та НОМЕР_2, які розташовані на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.
10.   Суд виходив із наявності правових підстав для визнання частково недійним пункт 3 додаткової угоди від 10 листопада 2014 року і частині продовження строку оренди земельних ділянок №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8.
11.   Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що даний позов є передчасним, оскільки ОСОБА_8 не звертався із заявою до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області із заявою про внесення змін до розпорядження голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10 листопада 2014 року № 410-р про виключення з договору оренди його земельної ділянки та передачі земельної ділянки у власність. Вказав на відсутність правових підстав для задоволення цих позовних вимог так як відсутні докази наявності  порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу 
ОСОБА_8 
12.   Місцевий суд також указав на помилковість тверджень СФГ « Токар Катерини Петрівни » про те, що позивачі належним чином не зареєстрували право оренди на спірні земельні ділянки №№ НОМЕР_2, НОМЕР_4, НОМЕР_5 та не підтвердили належним чином право власності на земельні ділянки №№ НОМЕР_2, НОМЕР_4, НОМЕР_13, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_6, НОМЕР_11, НОМЕР_5 у зв`язку з відсутністю відомостей про реєстрацію у відповідних реєстрах Міністерства юстиції України.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
13.   Постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 листопада 
2018 року апеляційну скаргу СФГ « Токар Катерини Петрівни » задоволено.
14.   Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області 
від 27 жовтня 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 лютого 
2018 року в частині задоволення позовних вимог про визнання частково незаконним пункту 1 розпорядження голови Маловисківської РДА 
від 10 листопада 2014 року №410-р, визнання частково недійним пункту 3 додаткової угоди від 10 листопада 2014 року до договору оренди землі, укладеного між Маловисківською РДА та селянським (фермерським) господарством « Токар Катерини Петрівни» в частині продовження строку оренди земельних ділянок, які належать позивачам, скасування державної реєстрації додаткової угоди від 10 листопада 2014 року до договору оренди землі, укладеного між Маловисківською РДА та СФГ «Токар Катерини Петрівни» в частині продовження строку оренди земельних ділянок, які належать позивачам скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
15.   В іншій частині рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2017 року залишено без змін.
16.   Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо спірних земельних ділянок є чинним, а позивачі ті рішення у судовому порядку не оспорювали і вимог до такого відповідача як Реєстраційна служба Маловисківського управління юстиції Кіровоградської області у цьому судовому провадженні не пред`являли, питання про витребування спірних земельних ділянок також не ставили.
17.   Крім того, місцевий суд не надав об`єктивної оцінки наявності порушеного права чи інтересу позивачів на час звернення до суду, а також не визначив, чи відповідає обраний ними спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивачів. 
18.   Наявні у матеріалах справи докази, не дають підстави вважати, що оспорюваним розпорядженням та додатковим договором до договору оренди, стороною якого позивачі не були, порушено право власності останніх на спірні земельні ділянки.
19.   Апеляційний суд також указав, що ухвалюючи рішення про скасування державної реєстрації додаткової угоди від 10 листопада 2014 року до договору оренди землі, укладеного між орендодавцем Маловисківською РДА і орендарем СФГ «Токар Катерини Петрівни», зареєстрованого у Маловисківському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» 20 січня 2010 року, в частині продовження строку оренди земельних ділянок, вийшов за межі позовних вимог.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги    
20.   У касаційній скарзі, поданій у грудні 2018 року, ОСОБА_2 та  
ОСОБА_9 просять скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
21.   Інші сторони та учасники справи з касаційними скаргами не звертались та не уповноважували на це ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
22.   Касаційна скарга мотивована тим, що відмовивши в задоволенні позову, апеляційний суд не дав належної оцінки тому факту, що власники земельних ділянок позбавлені права безперешкодного користування належними їм на праві приватної власності земельними ділянками.
23.   Апеляціним судом не дана належна оцінка листу начальника відділу Держземагенства від 29 жовтня 2014 року, відповідно до якого Маловисківська РДА попереджалася про неможливість видання спірного розпорядження та укладення додаткової угоди щодо продовження строку договору оренди землі, у зв`язку з тим, що вказані у додатковій угоді земельні ділянки не є невитребуваними паями, а являються особистою приватною власністю громадян. Всупереч вказаного листа голова Маловисківської РДА прийняв незаконне розпорядження та цього ж дня підписав додаткову угоду з СФГ « Токар Катерини Петрівни » про передачу в оренду земельних ділянок, які належать позивачам на праві приватної власності, до 22 січня 2025 року.
24.   Аргументом касаційної скарги також указано те, що внаслідок протиправних дій державного реєстратора Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно було незаконно змінено форму власності на земельні ділянки, які належать позивачам та безпідставно зазначено, що власником цих земельних ділянок є не позивачі, а держава. Незаконна зміна форми власності на земельні ділянки, на думку заявників, відбулася внаслідок халатного ставлення державного реєстратора до виконання своїх посадових обов`язків чи з інших причин.
 
Доводи інших учасників справи
25.   У відзиві на касаційну скаргу, адвокат Соколовська Є. В., яка представляє інтереси СФГ «Токар Катерини Петрівни» заперечує проти доводів 
 ОСОБА_2 та  ОСОБА_9 та просить залишити ухвалену у справі постанову без змін, посилаючись на її законність і обґрунтованість. 
26.   Зазначала, що вирішуючи спір, апеляційний суд надав належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами та з`ясував питання, що права позивачів на вільне розпорядження своїми земельними ділянками були порушені, але не відповідачами у справі, тому у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
27.   Інші учасники справивідзиву щодо  вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
28.   Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
29.   Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
 
Позиція Верховного Суду
30.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
31.   Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
32. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
33.   Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги,під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
34.   Частиною першою статті 402 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
35.   Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами

36.   Позивачі ОСОБА_1 та інші є власниками таких земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області:
ОСОБА_1 - земельної ділянки площею 6,3648 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0359 на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2015 року;
ОСОБА_2 - земельної ділянки № НОМЕР_3 , площею 2,23 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:2016, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 16 червня 2009 року за №01.09.374.00025 Маловисківською районною державною адміністрацією;
ОСОБА_3 - земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 6,48 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0118, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 04 липня 2005 року за №1546 Маловисківською районною державною адміністрацією.
ОСОБА_4 - земельної ділянки № НОМЕР_9 , площею 6,3647, кадастровий номер 3523185200:02:001:0199, яку успадкувала відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2015 року;
ОСОБА_5 - земельних ділянок № НОМЕР_10 , площею 13,05 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:1170, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №9259 Маловисківською районною державною адміністрацією 25 березня 2002 року; та № 170-2, площею 2,04 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:2170 право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності від 02 лютого 2015 року;
ОСОБА_6 - земельної ділянки площею 6,3648 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0650 право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності від 17 грудня 2014 року;
ОСОБА_7 - земельної ділянки № НОМЕР_6 , площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0511. Вказана земельна ділянка була закріплена за ОСОБА_7 , та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ВАТ «Ташлицьке», зареєстрований 29 серпня 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай);
ОСОБА_9  - земельної ділянки № НОМЕР_7 , площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0504, що підтверджено державним актом направо власності на земельну ділянку, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №9199 Маловисківською районною державною адміністрацією 25 березня 2002 року;
ОСОБА_10 - земельної ділянки № НОМЕР_8 , площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0505, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №9200 Маловисківською районною державною адміністрацією 25 березня 2002 року.
37.   Відповідно до довідки Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та сертифікату на право на земельну частку (пай) за позивачем ОСОБА_8 закріплена земельна ділянка № НОМЕР_11 , площею 6,36 га, але документи, які підтверджують оформлення і набуття чим позивачем права власності на земельну ділянку в установленому порядку, в справі відсутні.
38.   20 лютого 2004 року між Маловисківською РДА та СФГ « Токар К.П. » було укладено договір оренди земельних ділянок за НОМЕР_14, НОМЕР_12, НОМЕР_4, НОМЕР_9, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_1, НОМЕР_20, НОМЕР_13-НОМЕР_21, терміном на 5 років.
39.   У подальшому 29 грудня 2008 року між Маловисківською РДА та СФГ «Токар К.П. » було укладено договір оренди земельних ділянок, (не витребувані паї) загальною площею 147,6 га, терміном на 1 рік.
40.   20 січня 2010 року між Маловисківською РДА та СФГ «Токар К.П. » було укладено договір оренди земельних ділянок, дата на договорі відсутня (не витребувані паї) загальною площею 147,6 га, терміном на 5 років з 22 січня 2010 року по 22 січня 2015 року.
41.   10 листопада 2014 року розпорядженням голови Маловисківської РДА 
№ 410-р продовжено на 10 років договір оренди земель сільськогосподарського призначення невитребуваних земельних часток (паїв) площею 134,88 га на території Плетеноташлицької сільської ради з СФГ «Токар Катерини Петрівни» та зобов`язано орендаря укласти відповідний договір. 
42.   У пункті 3 розпорядження зазначено, що у разі виникнення права на земельну ділянку, договір оренди з СФГ « Токар Катерини Петрівни » частково втрачає силу на відповідну площу.
43.   10 листопада 2014 року, на підставі вищезазначеного розпорядження, між орендодавцем Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області і орендарем СФГ «Токар Катерини Петрівни» укладено додаткову угоди до договору оренди землі від 20 січня 2010 року
№ 04.10.374.00001.
44.   Відповідно до додатку до додаткової угоди від 10 листопада 2014 року, зазначено перелік невитребуваних земельних часток (паїв), щодо яких продовжується строк оренди, а саме земельні ділянки №№ НОМЕР_12 , площею 
6,36 га; НОМЕР_4 площею 15,09 га; НОМЕР_9 площею 6,36 га; НОМЕР_13 площею 6,36 га; НОМЕР_7 площею 6,36 га; НОМЕР_8 площею 6,36 га; НОМЕР_2 площею 6,36 га; НОМЕР_22 площею 6,36 га; НОМЕР_23 площею 6,36 га; 520 площею 6,36 га; НОМЕР_24 площею 6,36 га; НОМЕР_21 площею 
6,36 га; НОМЕР_1 площею 6,36 га; НОМЕР_6 площею 6,36 га; НОМЕР_11 площею 6,36 га; 514 площею 6,36 га; НОМЕР_5 площею 6,36 га; 516 площею 6,36 га.
45.   24 лютого 2016 року розпорядженням голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 58-р припинено дію договору оренди земельної ділянки від 20 січня 2010 року 04.10.374.00001 та додаткової угоди до договору оренди землі від 10 листопада 2014 року на земельну ділянку № НОМЕР_9 , на підставі заяви громадянки ОСОБА_4 , яка успадкувала земельну ділянку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2015 року.
46.   05 квітня 2016 року розпорядженням голови Маловисківської РДА № 103-р громадянину ОСОБА_7 передано у власність земельну ділянку № НОМЕР_6 , площею 6,36 га, яка розташована на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 78 том 1).
47.   Згідно листа начальника відділу Дерземагенства у Маловисківському районі від 29 жовтня 2014 року № 3469/03/11-14 на день подання звернення 
Токар К.П. було можливо розглянути питання про передачу в оренду невитребуваних часток (паїв) площею 38,16 га.
48.   30 вересня 2016 року головою Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області ухвалено розпорядження № 325-р «Про внесення змін до розпорядження голови Маловисківської РДА 
від 10 листопада 2014 року № 410-р», відповідно якому виключено з додаткової угоди до договору оренди землі від 10 листопада 2014 року земельні ділянки: № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 та НОМЕР_8, які розташовані на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
49.   Предметом позову у справі, яка переглядається, є скасування розпорядження районної державної адміністрації, визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав власності на земельну ділянку.
50.   Предметом касаційного перегляду є постанова суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , оскільки інші сторони та учасники справи з касаційними скаргами не звертались та не уповноважували на це ОСОБА_2 та ОСОБА_9 
51.   Відповідно до письмових доказів, які перебували у розпорядженні суду на час ухвалення судового рішення, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_9    набули право власності на земельні ділянки у такі строки: ОСОБА_2 - 
16 червня 2009 року; ОСОБА_9 - 25 березня 2002 року.
52.   Конституція України у статті 41 проголошує, зокрема, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
53.   Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
54. Право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_9 на земельні ділянки підтверджено державними актами на право власності на землю, які видані до вирішення питання про передачу їх оренду:  16 червня 2009 року і  25 березня 2002 року відповідно, та в установленому законі не визнані недійсними.
55.   Частина четверта статті 10 ЦПК України і стаття 17 Закону України 
від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладає на суд обов`язок при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
56.   У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 січня 2019 року заява 
№ 26646/07) справа «Віра Довженко проти України»  зазначено, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три чіткі норми: перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, носить загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає, що Договірні держави мають право, inter alia, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Однак ці норми не є непов`язаними за своєю суттю. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном і тому повинні тлумачитися у контексті загального принципу, закріпленого першою нормою (див., наприклад, рішення у справі «Скордіно проти Італії № 1» [ВП] (Scordino v. Italy (no. 1) [GC], заява № 36813/97, пункт 78, ЄСПЛ 2006-V).
57.   На думку Суду, надання районною адміністрацією землі заявниці в оренду компанії «Б.» не становило «позбавлення власності» у розумінні другого речення першого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Дійсно, заявниця залишалась законним власником ділянки, оскільки її право власності не скасовувалося, а з матеріалів вбачається, що районна адміністрація не мала наміру вилучати її. Крім того, оскаржуване втручання у майнові права заявниці насправді зводилося до обмеження права користування та отримання доходу, і тривало не більше одного року.
58.   Суд повторив, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання державних органів у мирне володіння майном було законним. У зв`язку з цим Суд нагадує, що для того, щоб втручання було законним, воно, перш за все, повинно мати правові підстави у національному законодавстві (див. рішення у справах «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine), заяви № 23759/03 та № 37943/06, пункт 51, від 14 жовтня 2010 року, «Компанія «Юнспед Пакет Сервісі СаН Ве Тік. А. Ш. проти Болгарії» (<…>), заява № 3503/08, пункт 37, від 13 жовтня 2015 року, та « Крістіана Лтд. проти Литви» (Kristiana Ltd v. Lithuania), заява № 36184/13, пункти 102 та 103, від 06 лютого 2018 року).
59.   У справі, яка переглядається, Маловисківська РДА розпорядилась належним  ОСОБА_2 та ОСОБА_9 земельними ділянками без їх відома та дозволу.
60.   Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
61.   Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
62.   За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
63.   Статус та повноваження місцевих державних адміністрацій визначаються статтею 118 Конституції України і Законом України «Про місцеві державні адміністрації».
64.   Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.
65.   Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що  оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
66.   За положеннями пункту «а» частини 1 статті 17 ЗК України, відповідно яким до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.
67.   Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
68.   Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
69.   У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України).
70.   Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 стверджували, що втручання в їх майнові права було незаконним, оскільки районна адміністрація не мала правових підстав для надання земельних ділянок в оренду з огляду на їх право власності.
71.   З матеріалів справи зрозуміло, що належні ОСОБА_2 та 
ОСОБА_9 земельні ділянки становили «власність» заявників у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки ОСОБА_2 з 16 червня 2009 року, а ОСОБА_9 з 25 березня 2002 року мали державні акти на право власності, які засвідчують їх право власності. 
72.   Встановивши, що на момент укладення додаткової угоди від 10 листопада 
2014 року до договору оренди землі від 20 січня 2010 року за № 04.10.374.00001 між Маловисківською РДА і СФГ « Токар Катерини Петрівни », орендодавцем не дотримано вимоги статей 19, 118 Конституції України, пункту 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та пункту «а» частини 1 статті 17 ЗК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання частково недійсним пункту 3 додаткової угоди від 10 листопада 2014 року до договору оренди землі, укладеного між Маловисківською РДА і орендарем СФГ « Токар Катерини Петрівни», та скасував державну реєстрацію додаткової угоди від 10 листопада 2014 року в частині продовження строку оренди земельних ділянок, розташованих на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області: № НОМЕР_7 площею 6,36 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:0504, яка належить на праві власності ОСОБА_9 та 
№ НОМЕР_3 площею 2,23 га, кадастровий номер 3523185200:02:001:2016, яка належить на праві власності ОСОБА_2 
73.   Висновок апеляційного суду про відсутність з боку відповідача порушень укладеного договору оренди землі, в тому числі, і прав позивачів спростовується письмовими матеріалами та фактичними обставинами справи.
74.   Так, оспорений додатковий договір укладено  10 листопада 2014 року, позов у даній справі пред`явлено  у липні 2016 року, а розпорядження Маловисківської РДА № 325-р «Про внесення змін до розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 10 листопада 2014 року № 410-р», відповідно якому виключено з додаткової угоди до договору оренди землі від 10 листопада 2014 року належні ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , ухвалено 
лише 30 вересня 2016 року, тобто в період розгляду справи місцевим судом.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ      
75.   Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
76.   Суд першої інстанції, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині визнання частково недійсним пункту 3 додаткової угоди від 10 листопада 2014 року до договору оренди землі, укладеного між Маловисківською РДА і орендарем СФГ «Токар Катерини Петрівни», та скасування державної реєстрації додаткової угоди від 10 листопада 2014 року в частині продовження строку оренди земельних ділянок, які належить на праві власності ОСОБА_9 та ОСОБА_2 
77.   Скасовуючи правильне по суті рішення суду першої інстанції в указаній частині та відмовляючи в задоволенні цих вимог, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин.  
78.   Зважаючи на те, що у справі у наведеній частині не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але апеляційним судом допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, судове рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , відповідно до статті 413 ЦПК України, підлягає скасуванню із залишенням в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_2 та  ОСОБА_9 задовольнити частково.
2. Постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 листопада 2018 року в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_2 та  ОСОБА_9 скасувати, у цій частині залишити в силі рішення Ставищенського районного суду Київської області від 05 березня 
2018 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
Судді                                                                                                А. І. Грушицький
                                                                                                                   А. А. Калараш
                                                                                                                   І. В. Литвиненко
                                                                                                                   І. М. Фаловська