Номер провадження: 22-ц/813/4643/20 
Номер справи місцевого суду: 2-2628/11
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Черевко П. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Черевка П.М.,
суддів – Дрішлюка А.І., Громіка Р.Д., 
за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2019 року у справі за заявою Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про зміну способу та порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2013 року у справі за позовом Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб Одеської міської ради, Управління охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства охорони здоров`я України, за участю Одеської місцевої прокуратури №3 Прокуратури Одеської області, головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнікова Р.В. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованого капітального паркану,
встановив:
У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб Одеської міської ради, Управління охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства охорони здоров`я України, за участі Одеської місцевої прокуратури №3 Прокуратури Одеської області, про усунення перешкод у користування земельною ділянкою та знесення самовільно збудованого капітального паркану.
До суду 09.03.2017 року надійшла заява Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про зміну способу та порядку виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.05.2013 року.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Погрібного С.О. від 25.05.2017 року заяву Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про зміну способу та порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2013 року задоволено частково, встановлено спосіб і порядок виконання рішення суду.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в результаті розгляду якої ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.08.2017 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25.05.2017 року скасовано, питання про зміну способу та порядку виконання рішення суду передано на новий розгляд.
Головуючим для розгляду заяви Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про зміну способу та порядку виконання рішення відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2017 року визначено суддю Бойчука А.Ю.
Заяву Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про зміну способу та порядку виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.05.2013 року передано судді Бондарю В.Я. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2019 року у зв`язку з закінченням повноважень судді Бойчука А.Ю.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси (суддя Бондар В.Я.) від 10.06.2019 року заявлено самовідвід та передано матеріали справи для визначення головуючого судді.
В результаті повторного автоматизованого розподілу справа надійшла в провадження судді Донцова Д.Ю. 11.06.2019 року, яку ухвалою від 12.06.2019 року суддею прийнято до свого провадження.
02.07.2019 року позивачем подано уточнену заяву про зміну способу та порядку рішення суду, в якій позивач просить встановити спосіб і порядок виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2013 року шляхом встановлення зобов`язання ОСОБА_1 знести капітальний суцільний (сполошний) паркан, сірого кольору, довжиною 39 метрів, з внутрішньої сторони санаторію, який перешкоджає Державному закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» у вільному землекористуванні земельною ділянкою, площею 282 кв.м., навколо нежитлового приміщення колишньої аптеки № АДРЕСА_1 Одесі, АДРЕСА_2 бульвар, 85. Покласти виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2013 року, що ухвалено у цій справі, на відповідного державного виконавця за участі Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» за власний рахунок Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року витребувано з Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області засвідчену належним чином копію матеріалів виконавчого провадження №51171388 з виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2013 року у справі №2-2628/11.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2019 року головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнікова Р.В. залучено до участі у справі.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2019 року заяву Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про зміну способу та порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2013 року у справі за позовом Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб – Одеської міської ради, Управління охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства охорони здоров`я України, за участю Одеської місцевої прокуратури № 3 Прокуратури Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованого капітального паркану – задоволено частково.
Встановлено спосіб і порядок виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2013 року шляхом встановлення зобов`язання ОСОБА_1 знести капітальний суцільний (сполошний) паркан, сірого кольору, довжиною 39 метрів, з внутрішньої сторони санаторію, який перешкоджає Державному закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України у вільному землекористуванні земельною ділянкою площею 282 кв.м., навколо нежитлового приміщення колишньої аптеки АДРЕСА_2 бульвар АДРЕСА_3 .
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2019 року і закрити провадження у справі за заявою про зміну порядку і способу виконання рішення суду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції в Державному реєстрі судових рішень, а також в матеріалах справи є ухвала Приморського районного суду від 25.05.2017 року, якою вирішено заяву позивача за про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 13.05.2013 року у цивільній справі за позовом Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованого капітального паркану, за участі третіх осіб Одеської міської ради, Управління охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Міністерства охорони здоров`я України, за участі Одеської місцевої прокуратури № 3 Прокуратури Одеської області. Встановлено спосіб і порядок виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2013 року по вказаній справі, шляхом встановлення зобов`язання ОСОБА_1 знести капітальний суцільний (сполошний) металевий паркан, сірого кольору, довжиною 39 метрів, з внутрішньої сторони санаторію, який перешкоджає Державному закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» у вільному землекористуванні земельною ділянкою, площею 282 кв.м., навколо нежитлового приміщення колишньої аптеки АДРЕСА_4 . При наявності цього не скасованого судового рішення не може бути визнано законним повторне задоволення заяви Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України після спливу 2,5 років між тими ж самими сторонами про той самий предмет.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст.375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13.05.2013 року, що набрало законної сили 27.11.2013 року, у вказаній справі усунуто перешкоди у користуванні Державному закладу «Спеціалізований клінічний санаторій імені В.П.Чкалова Міністерства охорони здоров`я України» земельною ділянкою, площею 282 кв.м., навколо нежитлового приміщення колишньої аптеки № НОМЕР_1 в м. Одесі, Французький бульвар, 85, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести капітальний суцільний (сполошний) металевий паркан, сірого кольору, довжиною 39 метрів, з внутрішньої сторони санаторію, який перешкоджає санаторію у вільному землекористуванні
З матеріалів виконавчого провадження №51171388 вбачається, що поставною від 05.09.2016 року відкрито виконавче провадження, судом встановлено, що боржником вимоги виконавчого документа не виконувались у зв`язку з чим, державний виконавець звернувся до Головного управління національної поліції України в Одеській області із поданням про вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності згідно з вимогами чинного законодавства. Окрім цього, відповідачем жодних доказів щодо виконання вимог виконавчого документа не надано у зв`язку з чим, позивач не має можливості вільно й без перешкод розпоряджатися й користуватися належною йому земельною ділянкою.
Задовольняючи заяву Державного закладу «Спеціалізований Клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України про зміну способу та порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2013 року, суд першої інстанції виходив з наступного.
На момент розгляду поданого клопотання рішення суду першої інстанції на предмет своєї обґрунтованості та правомірності перевірене судом апеляційної інстанції, набрало законної сили, виявилося не виконаним, що не може вважатися допустимим та прийнятним у правовій державі.
Згідно із ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
Відповідно до змісту статті 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення за заявою сторони суд може встановити спосіб і порядок виконання рішення. Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.
При цьому, судом взято до уваги те, що за імперативною вимогою ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог клопотання в частині встановлення способу виконання цього рішення суду про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні Державному закладу «Спеціалізований клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України земельною ділянкою, площею 282 кв.м., розташованою навколо нежитлового приміщення колишньої аптеки № НОМЕР_1 в м. Одесі, Французький бульвар, 85, шляхом встановлення зобов`язання ОСОБА_1 знести капітальний суцільний (сполошний) металевий паркан, сірого кольору, довжиною 39 метрів, з внутрішньої сторони санаторію, який перешкоджає організації - позивачу у вільному землекористуванні.
Суд має констатувати, що будь-які дії сторін та інших осіб, вчинені до або під час виконання законного рішення суду, не можуть створити видимості правових та/або фактичних перешкод для його подальшого виконання, а так само створити нові умови або слугувати виникненню уявних правових чи фактичних перепон для своєчасного та належного виконання рішення суду й вирішення спору у спосіб, встановлений цим рішенням.
Обов`язком сторін є добровільне виконання рішення суду, якщо виникли правові умови для такого виконання у вигляді його звернення до виконання судом. Інші дії, незалежно від того, з яких би міркувань сторони та інші учасники не виходили, не можуть бути оцінені судом як право згідні дії законослухняної особи.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства, та на законність судового рішення.
Також суд зазначає, що суд першої інстанції у рішенні суду повно відобразив обставини, які мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення немає.
Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в зв`язку з чим, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає без змін ухвалу суду першої інстанції.
Керуючись ст.374, ст.ст.375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 08 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 10.03.2020 року.

Головуючий                                                П.М. Черевко

Судді:                                                        А.І. Дрішлюк

                       Р.Д. Громік