ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 639/2722/19 
Провадження № 22-ц/818/1373/20  
17 березня 2020 року         
м.Харків
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Овсяннікової А.І.
суддів             - Коваленко І.П., Сащенко І.С.
учасники справи:
позивач Виробничий кооператив «Житлово – експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» 
відповідач ОСОБА_1 
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Виробничого кооперативу «Житлово – експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 02 грудня 2019 року у складі судді Труханович В.В. по справі № 639/2722/19 за позовною заявою Виробничого кооперативу «Житлово – експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово – комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року Виробничий кооператив «Житлово – експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово – комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатація якого здійснюється Кооперативом, який є виконавцем послуг на підставі Договору № 724/11/03 401/16-002 від 01 квітня 2016 року про надання послуг з обслуговування будинку.
Відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг у будинку, ігнорує обов`язок щодо сплати у повному обсязі коштів за утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Останню оплату здійснено 31 серпня 2016 року у сумі 1 933, 42 грн.
У результаті несплати житлово-комунальних послуг за ОСОБА_1 утворилася заборгованість за період з 01 вересня 2016 року по 01 квітня 2019 року на загальну суму 14 947, 40 грн. ( 13 818, 37 грн. – квартплата + 1 129, 03 грн. сервісне обслуговування).
Розрахунок проводиться відповідно до структури внесків за 1 кв.м. загальної площі квартири боржника – 91, 6 кв.м.
Розмір інфляційних втрат за період з 01 вересня 2016 року по 01 квітня 2019 року становить 5 403,60 грн., 3% річних – 1 157,30 грн.
Ні структури внесків, ні їх розміри, ні рішення загальних зборів відповідачем не було оскаржено.
З урахуванням уточнень просить суд стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій у розмірі 14 947, 40 грн., 5 403, 60 грн. – інфляційні витрати, 3 % річних - 1 157, 30 грн., а всього 21 508, 30 грн.
Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 02 грудня 2019 року у задоволенні позову ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру тарифів, за якими була розрахована заборгованість відповідача по справі, не надано розрахунку заборгованості з урахуванням пільг відповідачки як багатодітної сім`ї, а тому підстав для стягнення заборгованості не вбачається.
В апеляційній скарзі ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
З моменту передачі будинку в управління за договором від 01 квітня 2016 року про надання послуг з обслуговування будинку встановлено тариф 4,348 грн. за 1 кв.м. Даний тариф не визнано незаконним, не скасовано та він залишався незмінним до проведення загальних зборів 21 серпня 2018 року, які також визнано недійсними чи скасовано не було.
З 10 червня 2018 року органи місцевого самоврядування не мають повноважень щодо встановлення ( у тому числі і за результатами коригування) тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а тому кооператив і не повинен був звертатися до Департаменту міської ради з питаннями встановлення тарифів.
ЖЕК не повинен доказувати обґрунтованість тарифів, які встановлені загальними зборами співвласників, оскільки не має права встановлювати чи корегувати тарифи та втручатися у рішення загальних зборів.
Відповідач не повідомляв про наявність пільг, докази направлення копії посвідчення про право на пільги відсутні.
Крім того, відповідач мешкає та зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Зазначає, що тариф ВК «ЖЕК Комфорт-Новобуд» змінювався продовж 2016-2017 року тричі, чим він обумовлений позивачем не зазначено та нарахування здійснювались на власний розсуд позивача.
Посилання позивача щодо сплати нею за тарифом у серпні 2016 року –безпідставне, оскільки договір купівлі-продажу квартири укладено нею тільки 02 вересня 2016 року.
До 21 серпня 2018 року тариф не був затверджений загальними зборами співвласників та не був предметом розгляду органу місцевого самоврядування, що свідчить про незаконність таких нарахувань. Посилання позивача про відсутність необхідності узгодження тарифів є безпідставним, оскільки вимогами чинного на той час законодавства передбачено затвердження таких тарифів.
Також зазначає, що з 20 жовтня 2016 року до квітня 2017 року було відсутнє світло в квартирі, з опалювального сезону 2017 року у неї відключене централізоване опалення. Всі її заяви та запити до ВК «ЖЕК Комфорт-Новобуд» ігноруються. Нею повідомлялось позивача про наявність пільг.
Колегія суддів, вислухав суддю – доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи на підставі договору купівлі продажу від 02 вересня 2016 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
01 квітня 2016 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем укладено Договір № 724/11/03.407/16-002 про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, відповідно до умов якого виконавцем послуг з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 17 536, 00 м.кв. визначено ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд».
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин).
Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Згідно з частинами другою, третьою, четвертою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
ВК «ЖЕК Комфорт-Новобуд» у період часу, за який порушується питання про стягнення заборгованості за комунальні послуги і послуги з утримання будинку і прибудинкової території, був належною обслуговуючою організацією, а тому має права, передбачені частиною першою статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі - Правила).
Згідно з пунктом 7 зазначених Правил власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями.
Тобто, згідно із зазначеними правовими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року (справа № 753/1391/17, провадження № 61-34537св18), від 21 листопада 2019 року (справа № 464/5927/15, провадження № 61-33479св18).
З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, статей 1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території.
Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна.
Обов`язок відповідача з утримання належного йому майна виникає незалежно від обставин звернення до нього позивача з пропозиціями щодо оплати зазначених послуг чи укладення договору.
Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 зазначає щодо відсутності підстав для здійснення нарахувань.
З матеріалів справи вбачається, що розмір внесків на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на підставі якого здійснювались розрахунки визначено Договором про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01 квітня 2016 року, яким встановлено тариф 4,348 грн. за 1 кв.м. Рішенням загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку від 21 серпня 2018 року визначено тариф у розмірі 6,889 грн. 
Рішення загальних зборів є чинними, в судовому порядку оскаржені не були, що не оспорюється відповідачкою. 
У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України ОСОБА_1 не надано доказів щодо ненадання відповідних послуг відповідачем.
Посилання відповідачки, що тарифи не затверджені органом місцевого самоврядування, а тому не підлягають застосуванню є безпідставним.
За ст. 15, 24 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.
До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв;
Кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами.
Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб.
Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги»(у редакції на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.
Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:
1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);
2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);
3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);
4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:
1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;
2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;
3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).
Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.
Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.
Отже, вимогами чинного законодавства не передбачено необхідність подальшого узгодження тарифів, що надаються управителем, з органом місцевого самоврядування.
З органами місцевого самоврядування узгоджуються тарифи, які не можуть регулюватися співвласниками будинку відповідно до Закону України «Про житлово комунальні послуги».
Щодо визначення пільг, то суд виходить з наступного.
Пунктом 1 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117, передбачено, що Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики).
Відповідно до пункту 5 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117, для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу довідку про склад сім`ї, копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, пред`являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких має пільги та реально ними користується.
Відповідно до пункту 10 цього Положення підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою «2-пільга».
Відповідно до п 1-3 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 389 цей Порядок визначає механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, тепло- та електропостачання, природний газ (в тому числі послуги з транспортування, розподілу та постачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами, а також підтвердження права на інші види пільг, які надаються з урахуванням доходу (безоплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів, виробів медичного призначення, зубопротезування тощо) відповідно до законодавства.
Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законами України, в тому числі “Про охорону дитинства” (багатодітні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї, в яких не менше року проживають троє або більше дітей, сім`ї, в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування).
Пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.
Відповідно до  пункту 22 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником. У разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу.
Отже, оплата наданих послуг здійснюється з урахуванням пільг лише після подання відповідної заяви та документів виконавцю послуг, який надає житлово-комунальні послуги споживачу  відповідно до договору.
ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» категорично заперечує щодо належного повідомлення відповідачкою про наявність таких пільг. 
Доказів щодо звернення до виконавця послуг з відповідною заявою по користуванню пільгами, що передбачені законом для багатодітних сімей, позивачкою не надано. 
Даних, що ОСОБА_1 перебуває у реєстрі осіб, які мають право на пільги, матеріали справи не містять.
Крім того, ОСОБА_1 зареєстрована та фактично мешкає по АДРЕСА_2 . 
За таких обставин суд не вбачає підстав для врахування вказаної пільги.
Враховуючи, що розрахунок позивача відповідачем не спростовано, підстав для невиконання обов`язку щодо оплати житлово-комунальних послуг не зазначено, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Також, за ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.
Щодо суми стягнення суд не погоджується з розрахунками позивача з наступних підстав.
Позивач просить врахувати індекс інфляції на платежі, що нараховувалась щомісяця. Між тим, з розрахунку інфляційних втрат на а.с. 123 вбачається, що Товариство розраховує індекс інфляції шляхом множення нарахованої загальної заборгованості на кінець певного року( 2016, 2017 та 2018 роки на річний індекс інфляцій з подальшим додаванням отриманих сум. Між тим, методикою розрахунку передбачено визначення розміру інфляційних втрат шляхом перемноження усіх місяців за всі роки, а не додавання кожного року.
За таких обставин даний розрахунок є необгрунтованим та суд вважає, що стягненню підлягає 2 698 грн. 54 коп.
Щодо стягнення 3% річних, то суд також відхиляє розрахунок ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд», оскільки в нього включені нарахування штрафних санкцій за ті періоди, що не охоплюються ними.
Так, ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» просить стягнути 1 157 грн. 30 коп. за період з 01 вересня 2016 року по 01 квітня 2019 року за 942 дні виходячи з суми заборгованості – 14 947 грн. 40 коп. 
Між тим, ця заборгованість поступово нараховувалась відповідачці за несплату платежів станом на 01 квітня 2019 року. Згідно розрахунку заборгованості у вересні 2016 року ОСОБА_1 лише нараховано заборгованість за квартплату у сумі 386 грн. 92 коп., яка в подальшому збільшувалась, оскільки відповідач не сплачувала щомісячні платежі. 
Тобто, вважати, що 01 вересня 2016 року позивач мав право на отримання 14 947 грн. 40 коп.- не можна, оскільки такі послуги ще не надані та відповідно й обов`язку сплати не виникло. Підстав розраховувати 3% річних виходячи з загальної суми заборгованості з 01 вересня 2016 року немає.
Враховуючи, що умовами типового договору передбачено сплату платежів не пізніше 15 числа наступного місяця, то саме після цього числа кожного місяця наявні підстави вважати, що боржник прострочив виконання зобов`язання. 
За таких обставин розмір 3% річних за користування чужими коштами вираховується стосовно щомісячних платежів та становить 384 грн. 22 коп.
Щодо заперечень ОСОБА_1 проти позову, що позовна заява подана та підписана неуповноваженою особою, то суд виходить з наступного.
Згідно ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.
За ст. 8 Закону України «Про кооперацію» Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.
Статут кооперативу повинен містити такі відомості: порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах.
Виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. 
У кооперативі, до складу якого входить менше ніж 10 членів, обирається лише голова кооперативу.
Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. 
Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу.
Правління кооперативу може наймати виконавчого директора для оперативного управління діяльністю кооперативу. Виконавчий директор не може бути членом кооперативу.
Виконавчий директор виконує свої функції на умовах контракту, який укладає з ним правління кооперативу, формує виконавчу дирекцію та виконує функції, делеговані йому правлінням кооперативу.
Позовна заява підписана представником  ОСОБА_2 . Наказом №3-К від 02 січня 2019 року виконавчого директора Ципіна О.З. призначено членом виконавчої дирекції ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» згідно зі Статутом кооперативу та Положенням про виконавчу дирекції ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» - з 02 січня 2019 року з правом представляти інтереси кооперативу в судах України в порядку самопредставницва без довіреності.
Отже, кооперативом в межах повноважень визначено особу, що має право представляти інтереси юридичної особи, а тому підстав вважати, що позов подано неуповноваженою особою – не можна.
Рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України,-
ПОСТАНОВИВ:        
Апеляційну скаргу Виробничого кооперативу «Житлово – експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд»– задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 02 грудня 2019 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Виробничого кооперативу «Житлово – експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово – комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ) на користь Виробничого кооперативу «Житлово – експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд»( Ідентифікаційний код юридичної особи 40319452, Місцезнаходження юридичної особи 61037, місто Харків, проспект Московський , будинок 199 Д-5, офіс 108.2) заборгованість за житлово комунальні- послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у сумі 14947 грн. 40 коп.(чотирнадцять тисяч дев`ятсот сорок сім гривень сорок копійок ), з яких 13818 грн. 37 коп. – квартирна плата та 1129 грн. 03 коп. –сервісне обслуговування, 3% річних - 2698,54 грн.( дві тисячі шістсот дев`яносто вісім гривень п`ятдесят чотири копійки), 384, 22 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять дві копійки) інфляційних втрат.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ) на користь Виробничого кооперативу «Житлово – експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд»( Ідентифікаційний код юридичної особи 40319452, Місцезнаходження юридичної особи 61037, місто Харків, проспект Московський , будинок 199 Д-5, офіс 108.2) судовий збір у сумі 3 730 грн. 63 коп.(три тисячі сімсот тридцять гривень шістдесят три копійки).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 березня 2020 року.
Головуючий –                                                                 А.І. Овсяннікова
Судді:                                                                                 І.П. Коваленко
                                                                                 І.С. Сащенко