ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №813/612/17
адміністративне провадження №К/9901/22158/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу  Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року (колегія суддів: Попко Я.С., Хобор Р.Б., Сапіга В.П.)  у справі за позовом Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до Публічного акціонерного товариства "Електро" в особі Тернопільського управління Публічного акціонерного товариства "Електро" про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:
В лютому 2017 року Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Електро» в особі Тернопільського управління Публічного акціонерного товариства «Електро», в якому, із урахуванням уточнення позовних вимог, просило стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.01.2016  по 25.01.2017 в сумі 38051,33 грн.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної  інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати  постанову апеляційної інстанції  та залишити в силі постанову суду першої інстанції.   
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції не враховано, що незважаючи на те, що   ОСОБА_1  досяг  пенсійного віку 10.04.2015, у 2016 році йому було виплачено різницю перерахованої пенсії за минулі періоди, які відшкодовувались відповідачем.   ОСОБА_2 пенсію призначено з 15.12.2015,  після перевірки відповідності довідки про заробітну плати первинним документам, розмір пенсії було збільшено, що й включено у розрахунки за грудень 2016 року та січень 2017 року. Вказує, що обов`язок покриття вказаних витрат прокладений на відповідача.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Ухвалою      Вищого адміністративного суду України від 02 листопада  2017 року відкрито касаційне провадження за  вказаною скаргою.
Справу передано до Верховного Суду.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що     касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судами  встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Електро» зареєстроване, як юридична особа, 20.07.1994 року (місцезнаходження: вул. Ковельська, 109А, м. Львів, 79056; код ЄДРПОУ: 00132486); основним видом економічної діяльності юридичної особи є будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій. З метою сприяння здійсненню товариством передбачених статутом завдань, створені відокремлені підрозділи, одним з яких є Тернопільське управління Публічного акціонерного товариства «Електро» (місцезнаходження: вул. Текстильна, 1, м. Тернопіль, 46010; код ЄДРПОУ ВП: 00132291).
Відповідач є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, зареєстрований, як такий, в Тернопільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області.
За період роботи на ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління                                   ПАТ «Електро» право на пенсію на пільгових умовах на підставі п.п. «б»-»з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набули гр. ОСОБА_3 ,  гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , що підтверджується розрахунками стажу, розпорядженнями про призначення пенсій та протоколами управління ПФУ про призначення пенсії на пільгових умовах, що дає право на пенсію на пільгових умовах, копії яких долучено до матеріалів справи. 
Позивачем направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-»з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 2016 року, з грудня 2016 року та з 2017 року. Вказані розрахунки отримані відповідачем 25.01.2016 року, 22.12.2016 року та 19.01.2017 року відповідно, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.
Згідно з даними цих розрахунків та розрахунками розміру пенсій по ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 25.01.2017 року, заборгованість                                   ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 становить                       38051,33 грн. (по ОСОБА_1 - 18017,55 грн. (за січень 2016 року) + по ОСОБА_2 - 20133,58 грн. (в т.ч. за грудень 2016 року - 16538,02 грн. та січень 2017 року - 3595,56 грн.) = 38151,13 грн.-99,80 грн. = 38051,33 грн., де 99,80 грн. рахується як переплата по                     ОСОБА_3 у січні 2016 року). 
Через несплату вказаної суми, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог законодавства відповідач, всупереч покладеному на нього обов`язку,  не сплатив зазначену в розрахунках суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. 
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд,  виходив з того, що ОСОБА_1  досяг  пенсійного віку 10.04.2015, відтак за 2016 рік у відповідача відсутній обов`язок  відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсії. Також вказує, що  в розрахунку по ОСОБА_2 на суму  20133,58 грн., в т.ч. за грудень 2016 року - 16538,02 грн. та січень 2017 року - 3595,56 грн. не  розкрито  змісту суми даного донарахування.
Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини зазначає наступне.
Відповідно до п.п."б-з"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Порядок пенсійного забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, визначається відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У відповідності до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», -    пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (до набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» діяв Закон України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Таким чином, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів "б" - "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов`язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004, не пов`язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.
Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).
Пунктом 6.2. Інструкції передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з пунктами 6.4 та 6.8 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
Позивач зазначає, що  сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та за період  грудня 2016 року  по січень 2017 року   складає 38051,33  грн. та пов`язана з виплатою пенсій ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції встановлено, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 від 23.06.2011 додано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.05.2010 року №86. Однак перевірку достовірності подання цієї  довідки здійснено лише в травні 2015 року, що підтверджується  актом №888 від 27.05.2015. Як наслідок, пенсіонеру здійснено перерахунок пенсії, в результаті якого і виникло донарахування, підтвердженням чого є протокол управління ПФУ від 18.06.2015 року. При цьому, загальна сума донарахування становить 21731,53 грн., з яких 20387,00 грн. - донарахування до досягнення пенсіонером віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто до 10.04.2015 року. Частка відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по гр. ОСОБА_1 становить 88,33% від загального розміру відшкодування. А тому, на ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» покладено відшкодування суми донарахованої пенсії в розмірі 18017,55 грн., яка виплачена пенсіонеру в 2015 році.
Отже, незважаючи на досягнення пенсійного віку, позивачем проведено перерахунок пенсії за попередні періоди, що підтверджується належними доказами, відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявний обов`язок відповідача про відшкодування  суми  18017,55 грн. 
Також судами встановлено, що ОСОБА_2 з дати призначення пенсії (15.12.2015) до дати формування розрахунку за грудень 2016 року  виплачено пенсію в сумі 15220,08 грн., що відображено в колонці 15 розрахунку з грудня 2016 року, та за грудень 2016 року - 1317,94 грн. Тобто сума сплати за грудень 2016 року становить 16538,02 грн.
Сума фактичного відшкодування виплати та доставки пенсії за 2016 рік, згідно колонки 14 розрахунку з 2017 року, становить 18647,53 грн. Відповідно, різниця між сумою фактичної виплати та доставки пенсії протягом 2016 року та визначеними сумами у розрахунках, надісланих відповідачу протягом 2016 року, становить 2109,51 грн.
До заяви про призначення пенсії ОСОБА_2 від 15.12.2015 додано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.12.2015 №76. В подальшому, здійснено перевірку достовірності подання цієї довідки, що підтверджується вищеописаним актом №2218 від 05.12.2016 року. Як наслідок, пенсіонеру здійснено перерахунок пенсії, в результаті якого виникло донарахування в сумі 2019,51 грн., підтвердженням чого є протокол управління ПФУ від 13.12.2016 року. А тому, на ПАТ «Електро» в особі Тернопільського управління ПАТ «Електро» покладено відшкодування суми донарахованої пенсії, яка виплачена в січні 2017 року та становить 2109,51 грн.
На підтвердження виплати пенсій за списком №2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2  судом першої інстанції досліджено довідки  про суми виплат за період з 01.01.2016 по 25.01.2017.
Колегія суддів вважає безпідставними  посилання суду апеляційної інстанції на недоліки в оформленні відповідних розрахунків, оскільки наявність формальних недоліків в оформленні таких розрахунків не спростовує наявність у підприємства фактичної заборгованості зі сплати сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та обов`язку їх відшкодування.
Вказана позиція також вказана в постанові Верховного Суду  від 31.07.2019  у справі № 820/829/17.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції  про наявність обов`язку  відповідача щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі   38051,33 грн., а відтак постанова суду апеляційної інстанції підлягає  скасуванню із залишенням в силі постанови суди першої інстанції.
Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX)  суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області  задовольнити.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року скасувати.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від  25 травня  2017 року залишити в силі.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                                А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                   Л.Л. Мороз

                                                                                                                      А.І. Рибачук