П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1823/19	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Запорожана Д.В.,
суддів - Джабурія О.В., Кравченка К.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

          Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГУ ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкових повідомлень-рішень від 06.08.2019 року № 04081405, № 04091405.
          Свої позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 обґрунтувала незаконністю спірних рішень.
          Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
          Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.
За результатами перевірки відповідачем складено акт № 0259/21/22/РРО / НОМЕР_1 .
На підставі висновків акту фактичної перевірки ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі 06.08.2019 р. прийнято податкові повідомлення - рішення (форма "С")
- № 04091405 (форма "С") про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) на загальну суму 40 800,00 грн. на підставі ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР;
- № 04081405 (форма "С") про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) на суму 1,00 грн. на підставі статі 17  Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Так, згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Обов`язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України).
Згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки встановлений  статтею 80 ПК України.
Згідно п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
За приписами пп.80.2.2 п.80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, у тому числі, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
У відповідності з п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Згідно п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Судова колегія зазначає, що між сторонами немає спору з приводу того, що підставою для призначення фактичної перевірки позивача є наказ ГУ ДФС у Херсонській області від 26.06.2019 № 875 " Про проведення фактичних перевірок " та витяг з Переліку суб`єктів (ПІБ фізичної особи платника податків) та/або об`єктів (фактична адреса здійснення діяльності), які перевіряються шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст. 80 ПК України", затвердженого вказаним наказом.
Факт пред`явлення уповноваженими особами ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі належним чином оформлених документів перед початком перевірки, передбачених положеннями пункту  81.1  статті  81 ПК України, підтверджується актом від 02.07.2019 року № 101/21/22 про відмову особи, яка фактично проводить розрахункові операції - ОСОБА_2 від підписання направлень на право проведення перевірки.
При цьому, суд відхиляє доводи позивача щодо того, що йому не було надано наказ на перевірку та проведення перевірки без його участі з огляду на те, що положеннями пунктів 80.1, 80.7 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Тобто, наведені положення Податкового кодексу України не передбачають обов`язкову присутність платника.
У справі, що розглядається, фактична перевірка позивача проведена з відома продавця (особи, яка фактично здійснювала розрахункові операції) ОСОБА_2 , про що свідчать акти від 02.07.2019 р. про її відмову від підпису у направленнях на перевірку та отримання копії наказу, а також отримання матеріалів перевірки.
Слід також зазначити, що платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення, зокрема фактичної перевірки щодо нього, має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оскаржити його в суді або застосувати заходи, передбачені статтею 81 ПК України, шляхом недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Якщо ж допуск до перевірки відбувся і наказ реалізований як прийнятий в межах закону і компетенції, в подальшому предметом розгляду в суді має бути зміст виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи.
Щодо доводу позивачу про порушення відповідачем п. 80.4 ст. 80 ПК України у зв`язку з тим, що посадові особи відповідача одночасно здійснювали написання акту фактичної перевірки та написання акту проведення контрольної розрахункової операції, то суд вважає його також необґрунтованим, оскільки  у змісті акту фактичної перевірки, крім, початку перевірки - 02.07.2019 р. о 15:01 год., також вказано кінець перевірки - 02.07.2019 р. о 16:20 год., ( пункт 3.2 акта), що спростовує написання уповноваженими особами ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі одночасно акту фактичної перевірки та акту про проведення контрольної розрахункової операції - 02.07.2019 р. о 15:01 год. 
Надаючи оцінку встановленим контролюючим органом під час проведення контрольного заходу порушень, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, одним із висновків відповідача є порушення ФОП ОСОБА_1 п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування  та послуг" ( далі - Закон № 265/95-ВР) внаслідок проведення розрахункової операції без застосування РРО, що стало підставою для прийняття податкового повідомлення - рішення від 06.08.2019 р. № 04081405  (форма "С") про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) на суму 1,00 грн. на підставі статі 17  Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Правові ж засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом № 265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до статті 2 цього Закону розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
За порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: за вчинене вперше порушення - 1 гривня (пункт 1 частини 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР).
Відповідно до змісту позову та апеляційної скарги, позивач в обґрунтування своєї позиції щодо не погодження з вказаним висновком відповідача вказує на відсутність факту продажу сигарет " Chesterfield" за ціною 43,00 грн., пиво з пляшки та інші продовольчі товари, чим спростовує висновок уповноважених осіб ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі щодо проведення вказаної розрахункової операції без застосування  РРО. 
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні даного спору враховуються вимоги ст. 77 КАС України щодо покладання на суб`єкта владних повноважень обов`язку доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень .
Як зазначалось вище, факт продажу певного переліку продовольчих  товарів, у т.ч. сигарет та пива алкогольного без застосування РРО встановлено уповноваженими особами ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі під час проведення контрольної розрахункової операції, про що складено акт від 02.07.2019 р. за № 097/21/22, від підпису та отримання якого продавець ОСОБА_3 відмовилась. 
Підпунктом 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право: проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.
З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що контролюючий орган наділений повноваженнями проводити контрольні розрахункові операції перед початком фактичної перевірки. Проте, порядок проведення контрольної розрахункової операції має свої особливості та має відбуватися у порядку та у спосіб, визначені законодавством. 
Як встановлено судом, відповідачем до суду надано платіжний документ "Ощадбанк" " оплата успішна" на суму 182,25 грн., чек № 6192 від 02.07.2019 р. о 15:01:49 год.  ФОП ОСОБА_1 гастроном " Даффі" АДРЕСА_1 , а також платіжний чек ФОП ОСОБА_1 магазин АДРЕСА_1 за № 291562 від 02.07.2019 15:01:53  на суму 182,25 грн. в якості доказу здійснення уповноваженими особами ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі безготівкової оплати за товар придбаний  під час проведення контрольної розрахункової операції.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази чи пояснення на спростування вказаного.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що вказані докази свідчать про те, що при проведенні розрахункової операції щодо реалізації товару (сигарет, пива та інших продовольчих товарів ), продавцем ФОП ОСОБА_1 вказану операцію було проведено без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункових документів встановленої форми, що є порушенням п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування  та послуг".
При цьому, судова колегія зазначає, що ненадання відповідачем доказів виконання положень підпункту 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 ПК України не спростовує доказ безготівкового розрахунку за придбаний уповноваженими особами ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі в магазині ФОП ОСОБА_1 та одночасно не заперечується позивачем.
Щодо інших висновків акту фактичної перевірки, то в ході її проведення встановлено порушення позивачем статей 15 та 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР внаслідок реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів у не визначеному місці торгівлі та без придбання відповідних ліцензій, що стало підставою для прийняття податкового повідомлення - рішення від 06.08.2019 р. № 04071405 (форма "С") про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) на загальну суму 40 800,00 грн. на підставі ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, у т.ч. за порушення частини 12 статті 15 Закону за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії - 17000,00 грн. та  за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії - 17000,00 грн., за порушення пункту 11 частини першої статті 15-3 Закону за реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів у не визначеному місці торгівлі - 6 800,00 грн.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.95р.   N 481/95-ВР (далі - Закон N 481/95-ВР).
Відповідно до статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Частиною першою 1  статті 15 цього Закону передбачено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій. Зокрема, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій (частина шоста статті 15 вказаного Закону).
Згідно з частиною 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання. Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання. Для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додається довідка органу доходів і зборів про реєстрацію електронних контрольно-касових апаратів (книг обліку розрахункових операцій), що знаходяться у місці торгівлі.
Статтею 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів - без обмеження площі, для алкогольних напоїв - торговельною площею не менше 20 кв. м, обладнане електронними контрольно-касовими апаратами (незалежно від їх кількості) або де є товарно-касові книги (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.
Згідно з пунктом 11 частини першої статті 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж, у тому числі тютюнові вироби, у невизначених для цього місцях торгівлі.
При цьому, продаж тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі - це факт здійснення реалізації алкогольних напоїв у місцях, на право торгівлі в яких у суб`єкта господарювання відсутня ліцензія, або які не внесені до ліцензії.
Частинами 1 та 2 статті 17  Закону № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм згаданого Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: 
- порушення вимог статті 15- 3 цього Закону - 6800 гривень.
- оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000,00 гривень.
При цьому, аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами є окремими видами господарської діяльності, право на здійснення яких передбачає отримання різних ліцензій.
Отже, у разі встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій до суб`єкта господарювання застосовується фінансові санкції в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень за кожне з двох порушень.
Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена а постановах Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 820/1391/17 (К/9901/5305/17), від 20.11.2018 у справі № 816/2919/15 (К/9901/19253/18) та від 28 лютого 2019 року у справі №822/1310/17 (№К/9901/31921/18, К/9901/31922/18).
Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. N 790, за приписами п. 5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.
Як встановлено, судом та підтверджується матеріалами перевірки, висновок відповідача щодо продажу алкогольних напоїв (пива) та тютюнових виробів ( сигарет) у невизначених для цього місцях та без ліцензій ґрунтується на тому, що місце торгівлі повинно бути обладнано РРО, через який фіксується виручка від реалізації тютюнових виробів, а також відсутністю у позивача ліцензій на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, про що вказано у пунктах 2.2.1., 2.2.2. акту фактичної перевірки.
При цьому, позивач свою позицію щодо нездійснення продажу алкогольних та тютюнових виробів і як наслідок відсутність обов`язку отримувати відповідні ліцензії та використовувати РРО будь-якими доказами не підтвердив. 
Натомість в ході розгляду справи судом встановлено, що продавцем ФОП ОСОБА_1 під час проведення контрольної розрахункової операції було реалізовано сигарети та пиво алкогольне без відповідних ліцензій.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено належними доказами факт реалізації ФОП ОСОБА_1 підакцизних товарів без відповідних ліцензій та у невизначених для цього місцях торгівлі.
Отже колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, апеляційний суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень  від 06.08.2019 року № 04081405, № 04091405 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Д.В. Запорожан 

Судді:                                                                                                О.В. Джабурія

                                                                                                    К.В. Кравченко