ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/5654/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Шальєвої В.А., Білак С.В.,      
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2020 ( суддя першої інстанції Татаринов Д.В.) в адміністративній справі №280/5654/19 за позовом  Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"   до  Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
ДП «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулося до Головного управління ДФС у Запорізькій області з позовом, в якому  просили  визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 0101054906 від 23 серпня 2019 року щодо застосування штрафу на суму 260 510,97 грн., оскільки  відповідно до аб. 4 ч.3 статті 19 Закону № 2343-ХІІ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Вважають, що вказана норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені протягом часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов`язаний з визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію. Тому штрафи не нараховуються в силу прямої заборони законом. Зазначає, що на даний час, розгляд справи про банкрутство ДП "Запорізький Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"" триває. Таким чином, введений судом мораторій діє по сьогоднішній день, а отже і діє заборона на нарахування неустойки (штрафу, пені). Звертає увагу на те, що заборона на нарахування неустойки (штрафу, пені) триває протягом дії періоду мораторію та поширюється як на конкурсну заборгованість, що виникла до моменту порушення справи про банкрутство, так і на поточну заборгованість, що виникла після порушення справи про банкрутство. Також вказують на те, що податкові накладні на суму ПДВ 1 292 141,19 грн., що відображені в акті перевірки № 2204/08-01-49-06/32025623 від 05 серпня 2019 року складенні та виписані на кінцевих споживачів, що не є платниками податку на додану вартість, а відтак не підлягали наданню отримувачу (покупцю). Податкові накладні на суму ПДВ 1 292 141,19 грн. не підлягали наданню отримувачу (покупцю), оскільки реалізація послуг відбувалася кінцевим споживачам не платникам ПДВ, а тому жоден з контрагентів позивача не зазнав шкоди через не включення сум ПДВ до податкового кредиту. Податковим кодексом України звільнені від штрафів податкові накладні, які не видаються отримувачу (покупцю).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у задоволенні позовної заяви Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»  до Головного управління ДФС у Запорізькій  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.
З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернувся позивач -Д П«Запорізький Облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», в якій  продублював підстави для скасування  рішення, які були викладені у позові.
За результатами апеляційного перегляду справи, апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким  задовольнити позов.
Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308   КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що на підставі підпункту 20.1.4, пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 у порядку статті 76 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями)  проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдином державному реєстрі податкових накладних з датою виписки за період - січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2019 року Головного управління ДФС у Запорізькій області.
За результатами  перевірки складено акт  № 2204/08-01-49-06/32025623 від 05 серпня 2019 року.
В акті перевірки від 05 серпня 2019 року № 2204/08-01-49-06/32025623 зазначено порушення платником термінів реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування у Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
На підставі акту № 2204/08-01-49-06/32025623 від 05 серпня 2019 року винесено податкове повідомлення-рішення № 0101054906 від 23 серпня 2019 року про сплату штрафу за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у розмірі 260 510,97 грн., в тому числі: штрафу в розмірі 10 % у сумі - 7071,36 грн.; штрафу в розмірі 20 % у сумі - 247 840,64 грн.; штрафу в розмірі 30 % у сумі - 1 309,73 грн.; штрафу в розмірі 40 % у сумі - 4289,24 грн.
За результатами адміністративного оскарження,  рішенням відповідача від 01 листопада 2019 року № 7975/6/99-00-08-05-05  податкове повідомлення-рішення № 0101054906 від 23 серпня 2019 року залишено без змін, а скарга - без задоволення.
Порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних визначено:
-за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 70 713,54 грн. застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі - 7 071,36 грн.;
-за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 1 239 203,15 грн. застосовано штраф в розмірі 20 % у сумі - 247 840,64 грн.;
-за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 4 365,77 грн. застосовано штраф в розмірі 30 % у сумі - 1 309,73 грн.;
-за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 10 723,06 грн. застосовано штраф в розмірі 40 % у сумі - 4 289,24 грн.
Загальна сума штрафу становить 260 510,97 грн.
Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам,  суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
В свою чергу, пунктом 201.1 статті 201.1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Аналіз вищезазначеного дає підстави дійти висновку, що платник податків зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При цьому, у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з Податковим кодексом України.
Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31 грудня 2015 року, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
Як вбачається з наданих на вимогу суду апеляційної інстанції податкових накладних №1 від 19.03.2019 року, №3 від 16.04.2019 року, №11 від 04.06.2019 року, №1 від 14.06.2019 року, №43 від 14.06.2019 року, №7 від 18.06.2019 року,№2 від 21.06.2019 року, №12 від 25.06.2019 року, №1 від 03.05.2019 року, №2 від 04.05.2019 року, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України, містять код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.
Тобто, положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1ПК України передбачено, що штраф за несвоєчасну реєстрацію відповідних податкових накладних не застосовується лише по податкової накладній, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Отже, є беззаперечним той факт, що на позивача, покладено обов`язок здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних
Зокрема, положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1ПК України передбачено, що штраф за несвоєчасну реєстрацію відповідних податкових накладних не застосовується лише по податкової накладній, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Вказані випадки не підпадають під правовідносини, в межах яких до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням було застосовано штрафні санкції
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року по справі №808/3250/17.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що контролюючий орган не мав права згідно ГК України застосовувати будь-які штрафи, виносити податкові повідомлення-рішення, у зв`язку з перебуванням ДП "Запорізький Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"" у стадії банкрутства, оскільки оскаржуване ППР було винесено вже після винесення Господарським судом Запорізької області ухвали від 07 червня 2018 року по справі № 908/671/18 про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а чинне законодавство України не передбачає можливість вчинення порушень господарюючим суб`єктом під час проведення процедури банкрутства.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів, уведений у зв`язку з порушенням провадження у справі про банкрутство, не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань, зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) інші зобов`язання передбачені податковим кодексом, які виникли після його введення, а відтак не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення. Невиконання таких зобов`язань є правопорушенням.
Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не забороняє контролюючим органам нараховувати як поточні податкові зобов`язання та штрафні (фінансові) санкції за ними, так і податкові зобов`язання, які  виявлені після порушення провадження у справі про банкрутство платника податку, а також штрафи за їх невиконання.
Колегія суддів вважає, що податкові накладні було зареєстровано  поза межами строків, встановлених чинним законодавством України, тому відповідач згідно з ПК України діяв правомірно.
Згідно приписів пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322,325,328,329 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2020 в адміністративній справі №280/5654/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.
Повний текст постанови складено 18.05.2020 року.    

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак