ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/348/20 Справа № 212/1023/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 березня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Максимова Р.І. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року, якою:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
       за участю (в режимі відеоконференції):
       адвоката – Максимова Р.І., 
       особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 420, 40 гривень.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_2 30 січня 2020 року о 23 годині 44 хвилини по вул. Ракітіна, 11 в Покровському районі міста Кривого Рогу керував транспортним засобом «CHEVROLET AVEO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість), на вимогу поліцейського в присутності двох свідків відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України. Бодікамера АЕ 00239. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Максимов Р.І. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги, адвокат Максимов Р.І. зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають матеріалам справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Вказує, що поліцейськими було порушено Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за № 1408/27853 від 10.11.2015, оскільки за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг водієм ОСОБА_2 , на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський повинен був винести постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а не скласти рапорт. Крім того, на думку апелянта, складання рапортів при вчинення порушення ПДР не передбачено законодавством України, а стаття 251 КУпАП не містить серед переліку доказів вчинення адміністративного правопорушення такого виду доказу, як рапорт. 
Також, з відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на твердження поліцейських, підставою для зупинки транспортного засобу став п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України “Про національну поліцію”, а саме якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Однак, інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення не підтверджена працівниками патрульної поліції будь-якими доказами і такі докази відсутні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
Вважає, що у працівників патрульної поліції були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 , не підтверджена відповідним рішенням поліцейського, то зупинка його транспортного засобу та перевірка його документів в ході якої у поліцейського виникла підозра про вживання ОСОБА_2 наркотичних засобів є незаконною, а відповідно протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №138997 від 31.01.2020, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Комунального закладу “Криворізький психоневрологічний диспансер” Дніпропетровської обласної ради, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписи з бодікамер є недопустимими доказами та не можуть бути використані як докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в основу обвинувачення ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейський поклав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Комунального закладу “Криворізький психоневрологічний диспансер” Дніпропетровської обласної ради”.
Проте, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), Комунальний заклад “Криворізький психоневрологічний диспансер” Дніпропетровської обласної ради” 18.06.2019 припинив свою діяльність, як юридична особа, тобто ОСОБА_2 направлено на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, якого вже не існує, а й відповідно не надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, тобто вказане направлення не може слугувати доказом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_2 належним чином не направлявся до закладу охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. 
Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №138987 від 31.01.2020, відеозаписів з боді-камер патрульних поліцейських, працівниками патрульної поліції звинувачено ОСОБА_2 у перебуванні у стані наркотичного сп`яніння та саме на стан наркотичного сп`яніння запропоновано пройти огляд у медичному закладі.
В той час, як відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є ідентичними за змістом один одному 31.01.2020 о 00 год 20 хв вказаних свідків працівниками патрульної поліції було залучено в якості свідків при оформлені протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП та в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу “ДРАГЕР” та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння, проміле, що свідками засвідчено своїм підписом у протоколі.
Апелянт зазначив, що покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не можуть бути використані, як докази відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки, підтверджують відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його адвоката Максимова Р.І., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, приходжу до наступних висновків. 
       Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
       Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.
       Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи. 
       Однак не визнання вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: 
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 138997 від 31.01.2020 року, відповідно до якого 30.01.2020 року о 23 годині 44 хвилини по вул. Ракітіна, 11 в Покровському районі міста Кривого Рогу, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «CHEVROLET AVEO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість), на вимогу поліцейського в присутності двох свідків відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.2);
       - відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (бодікамера АЕ 00239) (а.с.8);
       - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які пояснили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с. 4,5); 
       - рапортом інспектора патрульної поліції, відповідно до якого  30.01.2020 року під час патрулювання у зв`язку з порушенням водієм ПДР України, а саме водій ОСОБА_2 здійснюючи поворот ліворуч у невстановленому для цього місці, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість). Останньому було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі, але ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків (а.с. 6). 
       Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       При проведенні огляду відео запису на диску DVD-R з боді-камери інспекторів патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП у Дніпропетровській області судом апеляційної інстанції як і судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_2 перебував в збудженому стані. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 свідомо відмовився в присутності двох свідків, що підтверджується письмовими поясненнями останніх та зафіксовано на відеозаписі.
       Крім того, з матеріалів відеозапису вбачається, що працівники поліції наполегливо та неодноразово пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння лікарем в медичному закладі, проте ОСОБА_2 всіляко ігнорував пропозиції поліцейського, постійно переводячи тему на причину зупинки його автомобіля, про яку працівник поліції неодноразово пояснював. Крім того, з відеозапису спілкування поліцейських з ОСОБА_2 вбачається присутність і інших людей в цивільному, свідків події.
       Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами адвоката стосовно того, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підтвердили відмову водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а лише засвідчили відмову щодо проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Це твердження спростовується відеозаписом на якому свідкам роз`яснено з якого приводу вони залучені і від якої процедури відмовився ОСОБА_2 .
       Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку апеляційного суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.5 ПДР, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.
       Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст.130 КУпАП.
       Диспозицією ч.1ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
       Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
       Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Доводи апеляційної скарги адвоката, про те, що юридичну особу щодо якої отримав направлення ОСОБА_2 припинено, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та надуманими. Відповідно до витягу наданого адвокатом існує правонаступник цієї особи Комунальне підприємство "Криворізька багатопрофільна клініка з надання психіатричної допомоги" та в будь-якому разі водій відмовився від проходження освідування.
       При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння. Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.
       Доводи адвоката про те, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування та передачі керування автомобілем іншій уповноваженій особі, як це зазначено в ст. 266 КУпАП, то на переконання суду, питання відсторонення від керування транспортним засобом не стосується оцінки факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому наведені з цього приводу твердження до уваги не приймаються.
       Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд першої інстанції на думку апеляційного суду всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи. 
       Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду – без змін.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ: 

       Апеляційну скаргу адвоката Максимова Р.І. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року, якою визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко