П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 540/2007/19	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон                      10 грудня 2019 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, за період з 21 квітня 2019 року по 27 червня 2019 року, у сумі 85  598,47 грн. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року частково задоволено позовні вимоги, а саме стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 09 листопада 2018 року по 27 червня 2019 року, у сумі 4  143,69 грн. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як позивачем пропущено встановлений строк звернення до суду, що підтверджується висновком Верховного Суду, що викладені в постанові від 25 липня 2019 року, яка ухвалена у справі № 2140/1471/18 між тими самими сторонами та про той самий предмет спору.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення – скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 25 березня 2015 року по 20 квітня 2017 року займав посади провідного спеціаліста управління Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату та провідного спеціаліста управління ІНФОРМАЦІЯ_3 , мав статус державного службовця.

Вважаючи, що при звільненні відповідачем не здійснено розрахунок усіх належних до виплати сум, а саме компенсації за невикористану відпустку та надбавки за стаж державної служби, позивач звернувся до суду. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року, у справі №2140/1471/18, стягнуто на користь позивача компенсацію за невикористану основну оплачувану відпустку, у сумі 5 148,28 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 21 квітня 2017 року по 09 листопада 2018 року, у сумі 74  038,16 грн.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року змінено рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року, в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Внаслідок чого, на виконання рішення апеляційного суду позивачу 27 червня 2019 року виплачено компенсацію за невикористану основну оплачувану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.
Між тим, постановою Верховного Суду від 25 липня 2019 року скасовано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року, в частині висновку про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і в цій частині позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.
В свою чергу, 26 вересня 2019 року позивач повторно звернувся з даним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зазначаючи, що з 27 червня 2019 року у нього виникло право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а тому саме з вказаної дати розпочався перебіг тримісячного строку на звернення до суду.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволенні позовних вимог, так як позивач після виплати отримав право на виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 09 листопада 2018 року по 27 червня 2019 року, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, так як йому станом на день звільнення (20 квітня 2017 року) не виплачено компенсації за невикористану основну відпустку.
В даному випадку, позивач вважає, що він має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зі служби по день фактичного розрахунку, відповідно до положень ст. 117 КЗпП України.
При цьому сторонами у справі не заперечується того, що позивачу виплачено спірну компенсацію 27 червня 2019 року.
В свою чергу, рішенням суду першої інстанції частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з Херсонського обласного військового комісаріату на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 09 листопада 2018 року по 27 червня 2019 року.
Між тим, оскаржуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Херсонським обласним військовим комісаріатом наголошується на тому, що позивачем пропущено встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП України. 3-місячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.
В свою чергу, надаючи правову оцінку вказаним доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, право особи на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, зокрема строком звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, що установлений чинним процесуальним законодавством.
В даному випадку, спеціальний 3-місячний строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні встановлено ст. 233 КЗпП України.
Вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 25 липня 2019 року (справа № 2140/1471/18).
Між тим, варто зазначити, що вказана адміністративна справа № 2140/1471/18, в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є аналогічній даній справі.
При цьому, Верховним Судом у вказаній справі зроблено висновок, що ОСОБА_1 пропущено встановлений КЗпП України трьохмісячний строк звернення до суду про стягнення середнього заробітку, за період з 21 квітня 2017 року по 09 листопада 2018 року.
В даному випадку, вказаний висновок Верховного Суду обґрунтовано тим, що позивача звільнено зі служби 20 квітня 2017 року та проведено кінцевий розрахунок (з розміром якого позивач не погодився), а тому при зверненні до суду 26 липня 2018 року ним пропущено відповідний строк звернення до суду.
В свою чергу, на думку колегії суддів, факт виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку у червні 2019 року не є підставою для стягнення на користь позивача спірного середнього заробітку, так як про порушення своїх прав у межах спірних правовідносин він дізнався 20 квітня 2017 року, а як наслідок пропустив встановлений строк звернення до суду при повторному зверненні 26 вересня 2019 року.

Тому, беручи до уваги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вказаним обставинам, колегія суддів вважає, що судом допущено порушення норм процесуального права, які є підставою скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 – задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року - скасувати, залишивши без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 , згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

    Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
    Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.