Ухвала 
27 травня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 390/1854/17
 
провадження № 61-48738св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - керівник Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації,
відповідачі: Кіровоградська районна державна адміністрація, ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Дьомич Л. М., Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,
 
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2017 року керівник Кіровоградської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають: Кіровоградська обласна державна адміністрація, Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації  звернувся до суду з позовом до Кіровоградської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди водних об`єктів та зобов`язання повернути водний об`єкт.
Позов обґрунтовано тим, що 08 вересня 2014 року між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди водних об`єктів, згідно з яким останньому передано в строкове платне користування водний об`єкт, що розташований на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградська область для рибогосподарських потреб із земель водного фонду, що перебувають у державній власності. Договір був посвідчений нотаріально.
Проте Кіровоградська районна державна адміністрація, враховуючи вимоги статей 59, 122 Земельного кодексу України та статті 51 Водного кодексу України, не мала повноважень на укладення спірного договору оренди водних об`єктів, так як повноваження щодо надання земельних ділянок водного фонду для рибогосподарських потреб належать Кіровоградській обласній державній адміністрації.
Ураховуючи викладене, керівник Кіровоградської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави, просив: визнати на майбутнє недійсним договір оренди водних об`єктів від 08 вересня 2014 року, укладений між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 803;
зобов`язати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1 ) повернути державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації водний об`єкт, що складається з водного простору, у тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками, площею 21,7331 га та земельну ділянку загальною площею 40,8100 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:7501, нормативна грошова оцінка - 405 222 грн, які знаходяться на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, шляхом складання акта приймання-передачі земельної ділянки.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року в задоволенні позову керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави, відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави, суд першої інстанції виходив із того, що у Кіровоградської районної державної адміністрації були відсутні повноваження при укладенні спірного договору оренди водних об`єктів від 08 вересня 2014 року та передачі їх ОСОБА_1 , проте керівник Кіровоградської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави, звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області задоволено.
Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року скасовано. Позов керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави, задоволено.
Визнано недійсним договір оренди водних об`єктів від 08 вересня 2014 року, укладений між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І. Д., зареєстрований у реєстрі за № 803.
Зобов`язано ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1 ) повернути державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації водний об`єкт, що складається з водного простору, в тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками площею 21,7331 га та земельну ділянку загальною площею 40,8100 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:7501, нормативною грошовою оцінкою 405 222 грн, які знаходяться на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, шляхом складання акта приймання-передачі земельної ділянки. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що про укладення між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 договору оренди водних об`єктів від 08 вересня 2014 року Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації повідомлено не було. Про укладення спірного правочину Кіровоградська обласна державна адміністрація в особі Департаменту екології та природних ресурсів дізналася з листа Кіровоградської місцевої прокуратури 21 червня 2017 року. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, визначений статтею 257 ЦК України строк позовної давності не пропущено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У грудні 2018 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що відповідно до статей 256, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, та в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади. Визначаючи початок перебігу позовної давності, слід враховувати, коли про порушене право дізналася або могла дізнатися саме держава в особі уповноваженого органу, а не позивач або прокурор.
Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою судді Верховного Суду від 23 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У квітні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
У квітні 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.
Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду  у складі колегіїз п`яти суддів. 
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 листопада 2019 року з підстав, передбачених частиною другою статті 403 ЦПК України, передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу №  2-181/10 за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Львівська регіональна філія Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Львові, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Корпало Галина Василівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину.
Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. 

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 
10 частини першої статті 252 ЦПК України, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, то суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 2-181/10 (провадження № 61-18563сво18).
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 390/1854/17 (провадження № 61-48738св18) за позовом керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації до Кіровоградської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди водних об`єктів та зобов`язання повернути водний об`єкт до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи №  2-181/10 (провадження № 61-18563сво18) за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Львівська регіональна філія Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», управління Держкомзему у м. Львові, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Корпало Галина Василівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                           І. А. Воробйова 

                                                                                       Б. І. Гулько

                                                                                        Р. А. Лідовець  

                                                                                        Ю. В. Черняк