Ухвала
23 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 640/9459/18
провадження № 61-6188ск20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Київського районного суду містаХаркова від 09 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації права власності,
встановив:
29 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, просив:
визнати протиправним та скасувати рішення 31 сесії Харківської міської ради          6 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 26 лютого 2014 року № 1477/14 в частині передачі у власність  ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0, 1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ; 
визнати незаконним і скасувати свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600 :14:009:0011 площею             0, 1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ; 
скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600 :14:009:0011 площею             0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 09 серпня 2019 року             у задоволенні позову     ОСОБА_1 до   ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації права власності - відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року вказане рішення суду першої інстанції змінено, викладено мотивувальну частину рішення    в редакції постанови апеляційного суду. В іншій частині рішення Київського районного суду містаХаркова від 09 серпня 2019 року залишено без змін.
01 квітня 2020 року  ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду містаХаркова від 09 серпня       2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею        390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Відповідно до статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено     у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду містаХаркова від 09 серпня     2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року. ОСОБА_1 вказує, що копію повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції він отримав 24 січня 2020 року, наведене підтвердив копією поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 6130112282885. Заявник зазначає, що вперше він подав до Верховного Суду касаційнускаргою на оскаржувані судові рішення протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного тексту постанови Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року, проте така скарга повернута ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2020 року.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
У касаційні скарзі заявник посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), зазначає, що суди неправильно застосували норми матеріального права за обставин, коли відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права         у подібних правовідносинах.
Крім того,  ОСОБА_1 вказує на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. 
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.  
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити   ОСОБА_3 у строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду містаХаркова від 09 серпня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Київського районного суду міста Харкова цивільну справу № 640/9459/18 за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації права власності. 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до  28 травня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            С. О. Карпенко
 
                                                                                                            В. А. Стрільчук