ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 червня 2020 року           справа №200/14349/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,  секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника відповідача Помалюк І.В., розглянув  у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу    Головного управління ДПС у Донецькій області  на окрему ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 р. (у повному обсязі складено 12 березня 2020 року у м. Слов`янськ)  у справі  № 200/14349/19-а (головуючий І інстанції суддя Чекменьов Г.А.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Донецькій області    про скасування вимоги про сплату боргу № Ф-234802-46 від 20.11.2019 року, 
                                           
                                        ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.12.209 року звернувся до суду з  позовною заявою до відповідача, в якій просив  визнати протиправною та скасувати вимогу  відповідача від 20.11.2019 року № Ф-234802-46 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 7 344, 48 грн. (а.с. 28-38).   
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі № 200/14349/19-а   адміністративний позов задоволено.  
Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-234802-46 від 20.11.2019 року зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 7344,48 грн.
Вирішено питання судових витрат (а.с. 80-82). 
Донецьким окружним адміністративним судом 12 березня 2020 року прийнято окрему ухвалу з метою довести до відома Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про наявність порушень законодавства в діяльності посадових осіб (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, ЄДРПОУ 39406028) для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Не погодившись з окремою ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати  окрему ухвалу суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги  вказує на те, що вимога про сплату боргу (недоїмки), яка є предметом судового розгляду у справі № 200/14349/19-а, прийнята 20.11.2019 року, тобто до прийняття Верховним Судом постанови від 27.11.2019 року у справі № 160/3114/19, в якій викладені висновки про застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.
Зазначене стосується також вимог про сплату боргу (недоїмки) від 05.06.2019 року № Ф-234802-36 та від 09.08.2019 року № Ф-234802-46, які були предметом судового розгляду у справах № 200/9073/19-а та № 200/10863/19-а.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала.
Позивач до судового засідання не з`явився, просив судове засідання провести без його участі.  
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що  рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/14349/19-а від 12 березня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу № Ф-234802-46 від 20.11.2019 року задоволено, визнана протиправною та скасована вимога Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-234802-46 від 20.11.2019 року зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 7344,48 грн.
При розгляді цієї справи суд врахував висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних відносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 160/3114/19, відповідно до якого «особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем. Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають у трудових відносинах межах цієї діяльності, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску».
За унормуванням частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, у попередні періоди спори між тими ж сторонами з аналогічних підстав вже були предметом судового розгляду. 
Зокрема, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 200/9073/19-а задоволений позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, визнана протиправною та скасована вимога Головного управління ДФС у Донецькій області від 05.06.2019 року № Ф-234802-36 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 1836, 21 грн. Рішення суду набрало законної сили 28 листопада 2019 року. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 200/10863/19-а задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, визнана протиправною та скасована вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Донецькій області № Ф-234802-46 від 09 серпня 2019 року на суму 4590,30 грн. Рішення суду набрало законної сили 21 лютого 2020 року. 
Головним управлінням ДФС у Донецькій області 20.11.2019 року була прийнята ще одна вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-234802-46 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 7344,48 грн.
При цьому кожна наступна вимога про сплату боргу включала в себе суму, що вже була скасована судовим рішенням.
За приписами статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає:
«1. Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
2. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
3. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом».
Тобто, відповідач у справі мав змогу виправити в листопаді 2019 року свою недбалість з огляду на приписи п/п.60.1.5 п.60.1 та п. 60.5 ст. 60 Податкового Кодексу України, але цього не зробив.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Враховуючи, що неправомірні рішення підготовлено та прийнято посадовими особами Головного управління Державної  податкової служби у Донецькій області, має бути доцільним роз`яснення відповідальним працівникам вказаного суб`єкта владних повноважень відповідних положень спеціального законодавства з урахуванням вищенаведених судових рішень та вжиття інших заходів щодо підвищення рівня їх кваліфікації. Тому суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що є достатньо підстав для вжиття заходів судового реагування, передбачених статтею 249 КАС України.
Доводи апелянта стосовно того, що  вимога про сплату боргу (недоїмки), яка є предметом судового розгляду у справі № 200/14349/19-а, прийнята 20.11.2019 року, тобто до постановлення Верховним Судом постанови від 27.11.2019 року у справі № 160/3114/19, у якій викладені висновки про застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, тобто відповідач не міг врахувати зазначені висновки Верховного Суду під час прийняття вимоги про сплату боргує, суд вважає недоречними, оскільки   в рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у справі № 200/10863/19-а вже була викладена аналогічна позиція з посиланням на постанову Верховного Суду від 05.11.2018 року у справі № 820/1538/17, яка є аналогічною висновкам постанови від 27.11.2019 року у справі № 160/3114/19.
Визначення Донецьким окружним адміністративним судом в окремій ухвалі відповідачем Головне управління ДФС у Донецькій області, а не Головне управління ДПС у Донецькій області, суд вважає  опискою, які підлягає виправленню у відповідності до ст. 253 КАС України.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування окремої ухвали суду не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 205, 308, 310, 313, 315,  316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 

                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   Головного управління ДПС у Донецькій області  на окрему ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 р.  -  залишити без задоволення.
Окрему ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 р.  у справі  № 200/14349/19-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.               
Повне судове рішення складено 11 червня 2020 року.

Головуючий  суддя                                                                   Г.М. Міронова                   
                                                                                                                                            
Судді                                                                                          Т.Г. Арабей                               
    
                                                                                                   І.В. Геращенко