ПОСТАНОВА
Іменем України

21 травня 2020 року 
Київ
справа №640/7593/16-а
адміністративне провадження №К/9901/13165/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобринецький завод продтоварів» Цвик Світлани Станіславівни на постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2016 (суддя - Губська Я.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 4.10.2016 (колегія суддів: Сіренко О.І., Спаскін О.А., Любчич Л.В.)  у справі за позовом Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобринецький завод продтоварів» Цвик Світлани Станіславівни до Харківської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,
            
ВСТАНОВИВ:

12.05.2016 Керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобринецький завод продтоварів» Цвик С.С. звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної Фіскальної служби України Харківська митниця ДФС, в якому просить: застосувати строки накладення адміністративних стягнень; скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 060/80700/16 від 22.03.2016. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки підприємством ТОВ «Бобринецький завод продтоварів» при декларуванні товару в повному обсязі було надано інформацію щодо країни походження придбаного товару та правильно відображено відповідні дані в декларації. Тому, викладені в оскаржуваній постанові висновки відповідача про порушення заявником статті 485 Митного кодексу України (далі - МК України) є помилковими і підстав для застосування штрафних санкцій до позивача не було. 
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 4.10.2016 у задоволені позову відмовлено з тих підстав, що завезений підприємством товар із Російської Федерації виготовлений на території Криму, а тому під час його розмитнення не можуть бути застосовані преференції, які передбачені Правилами визначення країни походження товарів, прийнятих Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, ратифікованої Законом України від 06.07.2011 № 3592-VІ «Про ратифікацію Угоди про Правила визначення країни Походження товарів у Співдружності Незалежних Держав» (далі - Правила). З огляду на викладене, зважаючи на встановлений під час судового розгляду факт заявлення позивачкою у митних деклараціях №807100000/2015/008275, №807100000/2015/009224 та №807100000/2015/009933 неправдивих відомостей щодо країни походження товару є достатні підстави для притягнення її як посадову особу  ТОВ «Бобринецький завод продтоварів» до відповідальності у вигляді штрафу згідно постанови про порушення митних правил від 22.03.2016 року №060/80700/16.
Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подала касаційну скаргу, в яких просить їх скасувати, позов задовольнити. Вказується, що на підтвердження походження товару з Російської Федерації надано сертифікат форми СТ-1, в якому зазначено місце його придбання і поставка на митну територію України.  При цьому, зауважує, що суди до спірних правовідносин не мали права застосовувати Правила, так як «країна Крим» не входить до переліку країн, що підписали такі Правила. Тому, позивач вважає, що вона не допустила порушення приписів митного законодавства, що стало наслідком притягнення до адміністративної відповідальності спірною постановою.   
Відзиву на вказану касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті. 
          Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС від 22.03.2016 директора ТОВ   «Бобринецький завод продтоварів» Цвик С.С. було визнано винною в порушенні   митних правил, передбачених вимогами ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 28690,92 грн.
В постанові Харківської митниці ДФС від 22.03.2016 вказується, що 17.03.2015, 24.03.2015 та 30.03.2015 до Харківської митниці ДФС директором ТОВ «Бобринецький завод продтоварів» Цвик С.С подано митні декларації, яким присвоєно реєстраційні №№ 807100000/2015/008275, 807100000/2015/009224 та 807100000/2015/009933, з метою митного оформлення в режимі «імпорт» товару: «риба морська морожена: Хамса, азовський анчоус...», загальною вагою нетто 67024 кілограм. Відповідно до поданих митних декларацій відправником та виробником товару є ТОВ «Альфа-Миус-2» (Російська Федерація).
Митне оформлення товарів за митними деклараціями №№ 807100000/2015/008275, 807100000/2015/009224 та 807100000/2015/00993 здійснено із застосуванням преференційного режиму оподаткування ввізним митом згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД на підставі сертифікатів, про походженні товару форми, СТ-1 від 17.02.2015 № КША5085000089, від 20 03.2015 № КША5085000170 та № КША5085000171, в яких вказано, що товар повністю вироблений в Російській Федерації.
З метою підтвердження факту видачі зазначених сертифікатів про походження товарів форми СТ-1, Харківською митницею ДФС направлено запит від 14.04.2015 № 20-70-25/00-2/2774 до Таганрозької міжрайонної торгово-промислової палати Російської Федерації.
Харківською митницею ДФС отримано лист Таганрозької ТПП від 01.09.2015 №330 із копіями документів, які надавались ТОВ "Альфа-Миус- 2"(Російська Федерація) до Таганрозької ТПП для отримання сертифікатів про походження товару форми СТ-1 від 17.02.2015 № ТША5085000089, від 20 03.2015 № КША5085000170, та № КША5085000171.
За результатом опрацювання отриманих документів Харківською митницею ДФС встановлено, що згідно з актами експертизи № 0850100205 від 17.02.2015 та № 0850100401 від 20.03.2015, ТОВ «Альфа-Миус-2» придбало товар у підприємств, які розташовані на території вільної економічної зони «Крим», а саме у ТОВ «Зірка рибака місто Керч» м. Керч, АР Крим та ТОВ «ТД «СЕВРИБА» м. Сімферополь, АР Крим.
27.09.2014 набрав чинності Закон України від 12.08.2014 №1636-VII «Про створення вільної економічної зони «Крим»  та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», який є спеціальним законом, що визначає особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України згідно із статтею 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», створює вільну економічну зону «Крим» (далі - ВЕЗ «Крим»), та врегульовує інші аспекти правових відносин між фізичними і юридичними особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території або за її межами.
Відповідно до пункту 3.1 статті 3 цього Закону, на території ВЕЗ «Крим» діє особливий правовий режим економічної діяльності фізичних та юридичних осіб, у тому числі особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб.
Відповідно до пункту 6.4 статті 6 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» товари, що були вироблені, достатньо перероблені або ввезені на митну територію України та випущені для вільного обігу на тимчасово окупованій території України до набрання чинності Законом України від 15.04.2014 р. №1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вважаються товарами українського походження, які вільно переміщуються на іншу територію України без застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності до 1 січня 2015 року.
Згідно з пунктом 6.6 наведеної норми товари, які згідно з розділом II Митного кодексу України відповідають критеріям повністю вироблених, достатньо перероблених чи ввезені на митну територію України та випущені для вільного обігу на тимчасово окупованій території України, вважаються товарами походженням з України та вільно переміщуються на іншу територію України без застосування будь-якого мита, передбаченого главою 42   Митного кодексу України.
Порядок щодо правил визначення країни походження, критерії достатньої переробки товару, а також документи, які підтверджують походження товару визначені розділом ІІ Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Зі змісту статей 36, 40, 43 Митного кодексу України вбачається, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Згідно підпунктом 5 пункту 12.4 статті 12 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», поставка товарів з території ВЕЗ «Крим» на іншу територію України з метою її вільного обігу здійснюється у митному режимі імпорту із застосуванням норм законодавства України про державний санітарно-епідеміологічний, ветеринарно-санітарний, фіто-санітарний, та інший контроль, інших заходів тарифного і нетарифного регулювання, з урахуванням положень статті 6 цього Закону.
Отже, системний аналіз наведених норм свідчить, що товарами українського походження вважається такі товари, які відповідають критеріям достатньої переробки товару визначеним розділом ІІ Митного кодексу України, а також які були ввезені на митну територію України та випущені для вільного обігу на тимчасово окупованій території України до набрання чинності Законом України від 15.04.2014 №1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Документом, який підтверджує країну походження є сертифікат про походження товару, виданий компетентним органом.
При цьому, для переміщення товарів українського походження Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» введений пільговий період, який дозволяє переміщення таких товарів на іншу територію України без застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
В той же час, операції з ввезення з території ВЕЗ «Крим» на іншу територію України прирівнюються до ввезення товару із-за меж митної території України на митну територію України та вважаються імпортом, а тому такі операції є об`єктом оподаткування ПДВ на загальних підставах. Обсяг товарів, які ввозяться з території ВЕЗ «Крим» на іншу територію України, та ПДВ, сплачений під час їх митного оформлення, підлягає відображенню у податковій декларації з податку на додану вартість у відповідних рядках розділу II «Податковий кредит». За умови дотримання правил щодо формування податкового кредиту, встановлених Податковим кодексом України, такі суми податку можуть бути включені до складу податкового кредиту.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано доводами позивача, поставлений ним товар з Російської Федерації абсолютно і повністю був виготовлений на території ВЕЗ Крим. Зазначений факт підтверджується наявними в матеріалах справи актами експертизи №0850100205 від 17.02.2015 та №0850100401 від 20.03.2015, ветеринарними свідоцтвами від 06.02.2015 №0013774, від 07.02.2015 №0013775, від 27.02.2015 №0025232 та №0025234, дозволами на добичу (вилов) водних біологічних ресурсів, декларації виробника про якість, в яких вказано, що, рибна продукція, оформлена за митними деклараціями №807100000/2015/008275, №807100000/2015/009224 та №807100000/2015/009933, виготовлена ТОВ «Голден-Фиш» м. Севастополь та ТОВ «Интерфлот-продукт» м. Севастополь та придбана у підприємств, розташованих на території АР Крим. 
Згідно інформації, яка вказана у наведених актах експертизи, імпортована підприємством під керівництвом позивача рибна продукція була придбана у нерезидента - ООО «Альфа-Минус-2», який її придбав у названих підприємств  розташованих на території ВЕЗ Крим. 
За названих обставин, враховуючи джерело походження товару, - риби з території ВЕЗ Крим, Верховний Суд погоджується із висновками відповідача, що такий продукт може бути завезений на територію України в загальному порядку,  тобто з необхідною сплатою усіх митних платежів.  
У відповідності до приписів статті 485 МК України, - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
З урахуванням того, що позивачем як керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобринецький завод продтоварів» під час декларування імпортованого товару не повідомлено правдиву інформацію про територію походження товару, - ВЕЗ Крим, і як наслідок не сплачено необхідних митних платежів, Верховний Суд вважає, що спірна у даній праві постанова винесена відповідачем  правомірно.  
Доводи позивача в касаційній скарзі про те, що такий товар безпосередньо поставлявся з Російської Федерації, і який є відмінним від товару, що був придбаний російський підприємством, - його продавцем, з Криму як і не можливість застосування до спірних правовідносин Порядку є необґрунтованими, спростовуються мотивами, які викладені Судом в даній постанові.    
Враховуючи вищенаведене, Суд касаційної інстанції погоджується з позицією  суду першої та апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для відмови в задоволені позову.
          Суд касаційної інстанції визнає, що суди не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин. 
          Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
          Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобринецький завод продтоварів» Цвик Світлани Станіславівни залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 4.10.2016 - без змін.
2.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду