Ухвала
15 червня 2020 року
м. Київ
справа № 229/4267/19
провадження № 51-2729ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Донецького апеляційного суду 
від 24 березня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив: 
Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою на вищезазначене рішення суду апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Так, згідно зі вказаною статтею в касаційній скарзі, крім іншого, має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412–414 КПК.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,
що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
У касаційній скарзі прокурор вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість.
Проте, посилаючись у касаційній скарзі на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції, прокурор відповідного обґрунтування зазначеним доводам не наводить та не вказує у чому конкретно, з огляду на положення ст. 412, 413 КПК, полягають такі порушення.
Крім того, посилаючись у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, прокурор своїх тверджень належним чином не обґрунтував та не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного ОСОБА_4 покарання з огляду на положення ст. 414 КПК.
Натомість, прокурор зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не погоджується з оцінкою доказів наявних в матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог ст. 438 КПК не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім цього, прокурор порушує питання про скасування лише ухвали Донецького апеляційного суду від 24 березня 2020 року, втім за змістом своєї касаційної скарги також наводить доводи щодо незаконності іншого судового рішення, а саме вироку Дружківського міського суду Донецької області від 18 грудня 2019 року.
Таким чином, прокурор допускається суперечностей, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити дійсний предмет касаційного розгляду.
Також, з касаційної скарги прокурора вбачається, що він не погоджується з кваліфікацією дій засудженого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК, проте одночасно наводить доводи щодо невідповідності призначеного 
ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість, чим знову допускається суперечностей і позбавляє можливості встановити дійсну позицію прокурора з чим саме він не погоджується - з неправильною кваліфікацією дій засудженого за ч. 2 ст. 185 КК чи з призначеним йому за цією санкцією закону покаранням. 
Наявність вказаних недоліків у скарзі, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу
про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду
на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_5 	ОСОБА_3 	
Судді: