Ухвала
 
17 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/4064/19
провадження № 61-6335ск20 
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживача, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі - ТОВ «Комфі Трейд»), у якому просив суд: - 
 
- визнати незаконними діяння відповідача щодо відмови в проведенні гарантійного ремонту товару без доведення відповідачем того, що недолік товару під час гарантійного терміну виник внаслідок порушення споживачем правил експлуатації товару, не проведенням протягом трьох днів з моменту отримання товару з недоліком перевірки причин виникнення недоліку, прострочкою проведення гарантійного ремонту товару з недоліком і поверненням товару після спливу 14 днів споживачу некомплектним - без кабелю живлення, що взагалі з вини відповідача унеможливило будь - яке використання товару від 01 грудня 2018 року до 12 січня 2019 року;
 
- стягнути з відповідача пеню за прострочку повернення товару в комплекті за період від 01 грудня 2018 року до 12 січня 2019 року в розмірі 1 019,53 грн та за прострочку проведення гарантійного ремонту від 12 січня 2019 року до 22 січня 2019 року у розмірі 237,10 грн, а всього 1 256,63 грн;
 
- стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди за порушення прав споживача, як споживача, пов`язане з безпідставною відмовою в проведенні гарантійного ремонту товару з недоліком і поверненням товару в некомплекті, що унеможливило будь - яке використання товару з вини відповідача в період часу від 01 грудня 2018 року до 12 січня 2019 року в розмірі 10 000 грн.
 
Позовна заява мотивована тим, що 02 червня 2018 року в магазині ТОВ «Комфі Трейд», що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Берковецька, 6-Д придбав мультиварку - скороварку «Moulinex CE 501132», вартістю 2 370,50 грн. Гарантійний строк товару складає 2 роки. Зазначав, що придбаний товар використовувався згідно інструкції та правил експлуатації товару. 11 листопада 2018 року при черговому використанні товару ОСОБА_1 було виявлено, що за невідомих причин, на верхній кришці товару, зовні, наявне оплавлення кільця коричневого кольору.
 
12 та 13 листопада 2018 року позивач звернувся на гарячу лінію відповідача із проханням вчинити дії, передбачені статті 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме: забрати товар на гарантійний ремонт, усунути недоліки протягом гарантійного строку та повернути відремонтований товар. Вказане звернення було залишене без задоволенням з посиланням на те, що вивіз товару до магазину відбувається покупцем, а продавець здійснює вивіз лише великогабаритного товару.
 
17 листопада 2018 року ОСОБА_1 самостійно доставив товар продавцю та передав його згідно акту прийому - передачі товару № WKIT323171118. 27 листопада 2018 року ним було направлено на електронну адресу відповідача нагадування про те, що 01 грудня 2018 року спливає 14 днів для проведення гарантійного ремонту наданого ним товару та просив повідомити інформацію про стан ремонту і готовності видати товар.
 
28 листопада 2018 року на електронну адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення від відповідача, що АЦС після проведеної діагностики відмовило в проведенні гарантійного ремонту, про що буде виписано акт, а товар у строк до 01 грудня 2018 року буде повернуто до магазину.
 
01 грудня 2018 року він отримав у магазині товар та висновок № 314476/291118, де було зазначено, що наявний недолік виник внаслідок неправильної експлуатації апарату (на думку ОСОБА_1 дана інформація є абсолютно недостовірною). Крім того, з`ясувалося, що повернутий товар для передачі був у неповному комплекті - відсутній кабель живлення, про що ОСОБА_1 було зазначено при отриманні товару та унеможливило в послідуючому взагалі використання товару.
 
В цей же день, 01 грудня 2018 року, при отриманні товару, ним на ім?я керуючого магазином було подано заяву з описом подій, які мали місце щодо придбаного ним товару та з вимогою про заміну товару на якісний.
 
У наступному, ОСОБА_1 13 грудня 2018 року та 21 грудня 2018 року на електронну пошту відповідача були направлені заяви про порушення прав споживача, прострочку та заміну товару неналежної якості, а також нагадування щодо неповернення кабелю живлення.
 
21 грудня 2018 року ОСОБА_1 було повідомлено, що його звернення знаходиться в роботі у юридичного відділу.
 
12 січня 2019 року він отримав рекомендований лист від відповідача на його звернення, яким останній визнав відсутність кабелю живлення при поверненні товару 01 грудня 2018 року та зазначив, що кабель доставлений до магазину де ОСОБА_1 може його отримати. Також, своїм листом відповідач знову відмовив усувати недоліки товару чи проводити його заміну на якісний товар, з посиланням на висновок АСЦ.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
 
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 02 квітня 2020 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року.
 
Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. ОСОБА_1 зазначає, що суди не в повному обсязі з`ясували обставини, що мають значення для справи, не надали належної правової оцінки доказам та зробили передчасні висновки. Крім того, судами  в оскаржуваних судових рішеннях не застосовано висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, тому рішення підлягають скасуванню.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки в даному випадку касаційна скарга стосується питання права. Проте, ОСОБА_1 не обґрунтовує чому саме справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі  про захист прав споживача, а саме: визнати незаконними діяння відповідача щодо відмови у проведенні гарантійного ремонту товару; стягнення пені за прострочку повернення товару в розмірі 1 019,53 грн та за прострочку проведення гарантійного ремонту у розмірі 237,10 грн, а всього 1 256,63 грн; відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 
 
Отже, справа № 761/4064/19 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
 
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про захист прав споживача.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                             І. О. Дундар

                                                                             Є. В. Краснощоков

                                                                                               В. І. Крат