У Х В А Л А        
 
07 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 344/14918/19
провадження № 61-5299ск20         
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., 
 
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за невиплату заробітної плати,
 
встановив:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» (далі - ТОВ «Штраус Україна»), в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила стягнути на свою користь з відповідача загальну заборгованість із заробітної плати у розмірі 261 729,48 грн, в тому числі заборгованість із заробітної плати з урахуванням індексації за період з 21 серпня 2018 року по 30 вересня 2019 року у сумі 257 749,02 грн та компенсацію за невиплату заробітної плати в сумі 3 980,46 грн. 
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року,позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто із ТОВ «Штраус Україна» на користь ОСОБА_1 257 749,02 грн заборгованості із заробітної плати із урахуванням індексації за період з 21 серпня 2018 року по 30 вересня 2019 року та 3 980,46 грн компенсації за невиплату заробітної плати. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
19 березня 2020 року ТОВ «Штраус Україна»подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права і обґрунтовує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року № 552/3404/17, застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Підставою касаційного оскарження оскаржених судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме указує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Заявник заявляє клопотання про зупинення виконання рішення та постанови судів попередніх інстанцій до закінчення касаційного провадження. 
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.
 
Згідно із частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Ураховуючи те, що заявник не обґрунтував необхідності у зупиненні виконання рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою суду апеляційної інстанції, а також не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішення, у задоволенні клопотання слід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ухвалив:
 
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
 
Витребувати із Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 344/14918/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за невиплату заробітної плати. 
 
У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» про зупинення виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2019 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року відмовити. 
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до  25 травня 2020 року. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                В. І. Журавель 
 
                                                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                                              М. М. Русинчук