ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/514/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/4840/19 Категорія: 301030400 	Годік Л.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Храпко В. Д. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       26 березня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

  Храпка В.Д.,  Бондаренка С.І., Новікова О.М. за участю секретаря Матюхи В.І. 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Годік Л.С., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

                                        в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.
В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що з 2008 року являється власником автомобіля «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів ( ТЗ ) НОМЕР_3 .
В грудні 2012 року за довіреністю посвідченою приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу від 13 грудня 2012 року вказаний автомобіль передав у тимчасове користування ОСОБА_1 .
В подальшому через неприязні стосунки, 01 квітня 2014 року скасував зазначену довіреність і звернувся до відповідача із проханням повернути вказаний автомобіль, проте відповідач відмовився повертати автомобіль.
Перебування автомобіля у відповідача також підтверджується і постановою про закриття кримінального провадження від 17 липня 2019 року.
Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку автомобіль не повертає, просив суд витребувати автомобіль марки «Volkswagen Crafter», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 у ОСОБА_1 та повернути ОСОБА_2 .
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року позов задоволено.
Витребувано у ОСОБА_1 належного на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіля марки «Volkswagen Crafter», 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , білого кольору, днз НОМЕР_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, необґрунтоване, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі постановити нове рішення про відмову в позові.
В обгрунтування апеляційної скарги вказував на те, що суд першої інстанції при постановленні рішення суду не встановив, що ОСОБА_2 не є власником оскаржуваного автомобіля та не встановив, що є правовим документом на транспортний засіб.
Також суд безпідставно розглянув справу в спрощеному позовному провадженні, хоча відповідач у відзиві заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження.
Також були інші, явні зловживання процесуальними правами позивача, що залишені судом без аналізу та реагування. Судом безпідставно не залишено позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, оскільки в суді першої інстанції з даного предмету спору позивачем неодноразово подавались позовні заяви.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування рішення суду першої інстанції, а рішення залишити в силі, вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою, вимоги викладені в ній, не відповідають дійсним обставинам справи та чинному законодавству, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення  апеляційної скарги по наступних підставах.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09 липня 2008 року , укладеного між ТОВ «Гранд Авто» і ОСОБА_2 , останній придбав автомобіль «Volkswagen Crafter Kasten».
09 грудня 2008 року проведена первинна реєстрація автомобіля за ОСОБА_2 Видано державний номер НОМЕР_6 . 
13 грудня 2012 року ОСОБА_2 видав нотаріально посвідчену довіреність на автомобіль «Volkswagen Crafter» на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з правом : керування, продажу його за встановленим законом порядком, обміну, зняття з обліку, страхування, здачі в оренду, передачі в позичку, зміни номерних агрегатів і вузлів, поїздок за кордоном.
Довіреність діє строком на десять років і дійсна до 13 грудня 2022 року.
01 квітня 2014 року ОСОБА_2 подав до нотаріуса заяву про скасування довіреності, про що було внесено запис до Єдиного реєстру довіреностей.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль «Volkswagen Crafter», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 .
Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 13 березня 2015 року рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 серпня 2014 року залишено без змін.
03 листопада 2015 року проведена реєстрація автомобіля «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_2 .
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2016 року накладено арешт та заборонено користування, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб автомобіль «Volkswagen Crafter».
Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному із подружжя якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності набувається на підставі, що не заборонено законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Таке правове регулювання відносин пов`язаних з правом власності на транспортні засоби здійснюється на підставі положень ЦК України та спеціальними правилами, закріпленими у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядком державної реєстрації (перереєстрації) , зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів, затверджених постановою КМ України від 07 липня 1998 року № 1388 ( далі Порядок).
Закон України «Про дорожній рух»  визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України.
Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації.
Згідно з пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).
Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.
       Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. 
Такий висновок вищевикладений у постанові Верховного Суду у справі від 13 лютого 2018 року № 910/11266/17.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення державної реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_4 .
Вже після вступу рішення суду в законну силу ОСОБА_2 провів на себе перереєстрацію спірного транспортного засобу.
Тому в ОСОБА_4 не виникло право власності на спірний автомобіль.
Відповідно статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким законом пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Суд, при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом способів набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
В той же час, довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносини, які є представницькими відносинами.
Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2016 року у справі № 6-688цс15.
Оскільки договір купівлі-продажу не укладався, ОСОБА_1 не став власником автомобіля, правові підстави для відмови в задоволенні позову про витребування автомобіля відсутні.
За таких обставин в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст.  374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 січня 2020 року залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді: