Ухвала
 
23 квітня2020 року
м. Київ
справа № 464/6507/18
провадження № 51-1930 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу директора Львівського комунального автотранспортного підприємства № 1 – ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11 червня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018140070003416,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушив питання про перевірку                        вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Так, вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11 червня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 січня 2020 року ОСОБА_4 просить змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Однак, в обґрунтування свої доводів щодо порушень вимог кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 не зазначає, в чому саме полягає істотність цих порушень, а також, яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень, і були б безумовною підставою відповідно до 
ст. 438 КПК для зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, з огляду на положення статей 370, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку.
Натомість, вказуючи на процесуальні порушення, яких, на думку ОСОБА_4 , допустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування своїх доводів посилається на неповноту судового розгляду, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу директора Львівського комунального автотранспортного підприємства № 1 – ОСОБА_4 залишити без руху й встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                        ОСОБА_3