П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3004/19	
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів - Кравченка К.В.,
                                         - Запорожана Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,-

                                                  В С Т А Н О В И Л А :
18 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби, в якій просив: 
визнати протиправними дії в.о. директора Департаменту правового забезпечення Державної податкової служби України - Павловича Дмитра у розгляді 30.08.2019 року скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та прийняті ним 30.08.2019 року рішення про результати розгляду скарги, згідно з яким вирішено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019 року № Ф-5455-17 ГУ ДФС у Миколаївській області залишити без змін, а скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 26.07.2019 року б/н - без задоволення; 
визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду скарги від 30.08.2019 року розглянутою Дмитром Павловичем як в.о. директора Департаменту правового забезпечення Державної податкової служби України, згідно з яким вирішено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019 року № Ф-5455-17 ГУ ДФС у Миколаївській області залишити без змін, а скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 26.07.2019 року б/н - без задоволення.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що його скарга на вимогу розглянута не уповноваженим на те органом та з порушенням 30 денного строку розгляду.  
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги позивача прийнято законно, в межах компетенції та у строки, визначенні чинним законодавством.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та  процесуального права, просить  рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що дата реєстрації його скарги в ДФС України не є датою її надходження до контролюючого органу. З роздруківки з сайту "Укрпошти" вбачається, що ДФС України отримало скаргу 30 липня  2019 року, а тому строк її виконання сплинув 29 серпня 2019 року. Надаючи відповідь на скаргу 30 серпня 2019 року, відповідачем порушено строк розгляду скарги. Крім того, апелянт зазначає, що станом на 30 серпня 2019 року у в.о. начальника ДПС України Павловича Д.М. були відсутні повноваження на підписання рішень про розгляд скарг.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 перебував на обліку в податкових органах, як фізична особа - підприємець, з 23 січня 1998 року по 11 травня 2019 року.
16 травня 2019 року Головним управління ДФС у м. Миколаївській області  винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5455-17 від 16.05.2019 року, якою ОСОБА_1 визначено суму заборгованості зі сплати ЄСВ у сумі 21 030,90 грн.
Не погодившись з вказаною вимогою, листом від 26.07.2019 року позивач оскаржив її до Державної фіскальної служби України.
30 серпня 2019 року рішенням ДПС України ОСОБА_1 відмовлено в задоволені скарги. 
05.09.2019 року позивач отримав рішення від 30.08.2019 року Державної податкової служби України про результати розгляду скарги, яким скарга позивача залишена без задоволення, а вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2019 року № Ф-5455-17 ГУ ДФС у Миколаївській області залишена без змін.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 16.05.2019 року № Ф-5455-17 ГУ розглянуто уповноваженою на то особою та в строки, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VІ встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до ч.8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зокрема  зазначені у пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI  єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) частини 1 статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. 
З наведеного вбачається, що ФОП, навіть в разі не отримання доходу, повинен сплачувати ЄСВ у розмірі, визначеному Законом № 2464-VІ.
Пунктом 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 року № 449 та ст.25 Закону 2464-VI визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Відповідно до приписів ч.4 ст.25 Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
За обставинами справи, 17 липня 2019 року ОСОБА_1 отримав вимогу про сплату ЄСВ від 16.05.2019 року № Ф-5455-17.
26 липня 2019 року позивачем направлено до ДФС України скаргу на зазначену вимогу.
Розгляд податковим органом скарг здійснюється відповідно до Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, який затверджений наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2015 року № 1124.
Відповідно до п.1, п.4 розділу IV Порядку № 1124, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення контролюючим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Контролюючий орган при розгляді скарги перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень:
залишає вимогу або рішення, що оскаржується, без змін, а скаргу - без задоволення;
скасовує в певній частині вимогу або рішення, що оскаржується, не задовольняє скаргу в певній частині;
скасовує в повному обсязі вимогу або рішення, що оскаржується, і задовольняє скаргу;
направляє скаргу на новий розгляд до відповідного територіального контролюючого органу;
залишає скаргу без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, скарга ОСОБА_1 надійшла до ДФС України 30 липня 2019 року о 23:00, тобто після закінчення робочого дня державного органу.
Відповідно до приписів п.2.3.2.2 Інструкції з діловодства у Державній фіскальній службі України, затвердженої наказом Державної фіскальної служби України від 06.06.2018 № 365, усі документи, що надходять до ДФС, приймаються централізовано службою діловодства без права делегування відповідної функції іншим структурним підрозділам ДФС.
Рекомендована, спеціальна та кореспонденція з оголошеною цінністю приймається під розписку в журналі, реєстрі або повідомленні про вручення.
Кореспонденція, яка надходить фельд`єгерською службою у вихідні і святкові дні, а також після закінчення робочого дня, приймається відповідальним черговим працівником Головного оперативного управління, який наступного робочого дня повинен передати отриману кореспонденцію до служби діловодства з відміткою у спеціальному журналі (додаток 20), а за потреби негайного виконання - поінформувати телефоном керівництво ДФС.
Згідно з п.2.3.4.1. Інструкції № 365, реєстрація документів усіх категорій полягає у створенні запису облікових даних про документ та оформленні РМК в електронній формі у СЕД із зазначенням обов`язкових реквізитів, за допомогою яких фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому штрих-коду - реєстраційного індексу і дати надходження з подальшим внесенням до РМК необхідних відомостей.
Враховуючи, що лист позивача надійшов до ДФС України після 17:00 30 липня 2019 року, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що у ДФС України скарга позивача правомірно та обґрунтовано зареєстрована 31 липня 2019 року та саме ця дата є днем надходження скарги.
З наведеного вбачається, що надаючи відповідь на скаргу позивача 30 серпня 2019 року, відповідачем не порушено 30 денний строк, який наданий чинним законодавством для відповіді на таки скарги.
Щодо доводів апелянта, що скаргу розглянуто не уповноваженою на то особою, судова колегія зазначає наступне.
Приписами п.1, п.2 розділу V Порядку №1124 встановлено, що рішення за розглядом скарги приймає керівник контролюючого органу, його заступник відповідно до розподілу функціональних повноважень або уповноважена особа.
Рішення про результати розгляду скарги (додаток 4) оформлюється відповідно до вимог законодавства про мови. Рішення складаються зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин, на бланку контролюючого органу, який розглядав скаргу.
21 серпня 2019 року офіційно розпочала роботу Державна податкова служба України, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України " від 18 грудня 2018 р. № 1200, є правонаступником прав та обов`язків реорганізованої  Державної фіскальної служби України.
Відповідно до п.20.4 ст.20 Податкового кодексу України, керівник контролюючого органу має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наказом ДПС України від 22 серпня 2019 року № 34 в.о. директора Департаменту правового забезпечення Павловича Дмитра Михайловича уповноважено, зокрема, на прийняття та підписання рішень про розгляд скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що подані в адміністративному порядку (а.с.50).
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що станом на 30 серпня 2019 року Павлович Д.М. був наділений повноваження на розгляд скарги ОСОБА_1 про скасування податкової вимоги зі сплати ЄСВ.
Посилання апелянта на функціональні обов`язки Павловича Д.М. станом на 03.09.2019 року, відповідно до наказу ДПС України № 56, судова колегія не приймає до уваги, оскільки оскаржуване рішення прийнято Павловичем Д.М. під час здійснення ним своїх посадових обов`язків у відповідності до наказу ДПС України від 22.08.2019 року № 34.
Щодо доводів апеляційної скарги, що скарга на рішення подавалась ОСОБА_1 , тоді як у оскаржуваному рішенні мова йде про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 
Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), а отже, і статусу платника єдиного внеску.
Останнім періодом, за який необхідно обчислити та сплатити єдиний внесок, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення. Сплачується єдиний внесок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання Звіту із зазначенням типу форми «ліквідаційна» (пп. 1 п. 13 розд. ІV Інструкції №449).
Після держреєстрації припинення діяльності підприємець знаходиться на обліку в органах ДФС як платник податків - фіз. особа, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності. Колишній підприємець зобов`язаний сплатити податки в установлені строки, подати річну декларацію за останній звітний рік (у порядку обліку платників податків і зборів, затвердженому наказом Мінфіну від 09.12.11 р. № 1588), у якому відбулося припинення його діяльності. 
Враховуючи, що станом на день припинення позивача, як ФОПа, за ним рахувалась заборгованість зі сплати ЄСВ, позивач продовжує відповідати за своїми зобов`язаннями.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін. 
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 23 вересня 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321,322,325, 328 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.          

    Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька
    Суддя:                                                                                           Д.В.Запорожан
     Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко