П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  278/497/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Дубовік О.М. 
          Суддя-доповідач:  Біла Л.М. 

06 травня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Курка О. П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області молодшого лейтенанта Шевчука В`ячеслава Володимировича на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області молодшого лейтенанта Шевчука В`ячеслава Володимировича про  скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області молодшого лейтенанта Шевчука В`ячеслава Володимировича, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2134267 від 20.02.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 
Обгрунтовуючи підставність звернення з даним позовом до суду, позивач зазначив про недотримання відповідачем, визначеного ст. 268 КУпАП, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття оскаржуваної в межах даної справи постанови з численними порушеннями.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 16 березня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення районного суду, як таке, що ухвалено без всебічного, об`єктивного та неупередженого з`ясування обставин справи, та просив ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначив про недоведеність позивачем власної позиції щодо неналежної організації дорожнього руху та зауважив, що суд першої інстанції залишив без уваги той факт, що долучені позивачем фотоматеріали, навпаки, підтверджують доводи відповідача про наявність горизонтальної дорожньої розмітки подвійної суцільної лінії. 
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд даної справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.
Враховуючи сукупність наявних в матеріалах справи доказів та відсутність клопотання відповідача про розгляд справи за його участі, судова колегія вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Як встановлено зі змісту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2134267 від 20.02.2020 року інспектором 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області молодшим лейтенантом Шевчуком В.В. на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Зокрема, інспектором поліції зафіксовано факт перетину позивачем суцільної лінії розмітки на дорозі.
Вважаючи винесену стосовно нього постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем факту неналежної організації дорожнього руху на ділянці дороги, де його було зупинено працівником патрульної служби, що у своїй сукупності не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.
Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог п.п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі Правил), горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або поверху бордюру у вигляді ліній, стрілок написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" та п. 1.3 Правил передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог вказаного закону, правил та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон №580-VIII).
Відповідно до ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Судова колегія, надаючи оцінку обставинам справи, зауважує, що позивач фактично не заперечує вчинене ним правопорушення, однак вважає, що підставою для його скоєння слугував незадовільний стан розділювальної смуги, що, на переконання суду першої інстанції, чітко вбачається з наданих позивачем фотоматеріалів.
Колегією суддів оглянуто наявні в матеріалах справи фотоматеріали, які були надані позивачем та стали підставою для задоволення позову, внаслідок чого зроблено висновок про помилковість висновків суду першої інстанції щодо незадовільного стану розділювальної смуги, яка на відрізку дороги, де було зупинено позивача інспектором патрульної служби, є видимою. Тобто її огляд жодними сторонніми факторами не ускладнено.
Пунктом 2.3 Розділу 2 Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування транспортним засобом.
Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
В даному випадку, позивач здійснював керування транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому зобов`язаний знати і неухильно дотримуватись Правил дорожнього руху.
При цьому, судова колегія зауважує, що під час керування автомобілем в обов`язки водія не входить з`ясування належності організації дорожнього руху та відповідність її нормам ДСТУ. Водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.
Матеріали справи на разі не містять жодних доказів на підтвердження позиції позивача у даній справі, оскільки долучені ним фотоматеріали з місця події в дійсності в повному обсязі підтверджують доводи відповідача та оцінюються судовою колегією як докази правомірності винесення інспектором патрульної служби постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2134267 від 20.02.2020 року.
Окрім того, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що суд першої інстанції залишив поза увагою питання належного відповідача по справі та допустив порушення норм процесуального права, з огляду на наступне.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).
Відповідно до ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП підвідомчі органам Національної поліції.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Із системного аналізу вказаних норм, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.
Отже, відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що органом Національної поліції у розглядуваній справі є Управління патрульної поліції в Житомирській області, від імені якого, зокрема, відповідач, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.
Однак, Управління патрульної поліції в Житомирській області, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи, судом першої інстанції залучений не був, заміну неналежного відповідача судом проведено не було.
Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - Інспектора роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області молодшого лейтенанта Шевчука В`ячеслава Володимировича, в той час, як належним відповідачем є Управління патрульної поліції в Житомирській області, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена оскаржувана постанова.
За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2134267 від 20.02.2020 року не підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Інспектора 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області молодшого лейтенанта Шевчука В`ячеслава Володимировича задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 16 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області молодшого лейтенанта Шевчука В`ячеслава Володимировича про скасування постанови скасувати.
Прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Курко О. П.