ПОСТАНОВА 
Іменем України

11 червня 2020 року                                                 м. Кропивницький

справа № 394/356/18
провадження № 22-ц/4809/722/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Черненка В.В.
        суддів: Єгорової С.М., Карпенка О.Л.
        секретар Гончар В.В. 
учасники справи:
представник ОСОБА_1 – адвокат Данилюк Н.
Семенина В.А.,представник ОСОБА_2 - адвокат Прудивус М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2020 року, суддя Запорожець О.М., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, яка продовжує навчання.
На обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач по справі є його батьком. 
Позивач на час звернення до суду з даним позовом є повнолітнім та навчається на денному відділенні Центральноукраїнського національного технічного університету на першому курсі факультету економіки та менеджменту. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року.
З огляду на те, що форма навчання денна, він позбавлений можливості самостійно працювати, проте потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням (придбання підручників, канцелярського приладдя, одягу, коштів на проїзд, сплата комунальних платежів та ін.). Наразі мати - ОСОБА_3 не має достатньої матеріальної змоги забезпечити реальні та необхідні його потреби.
Крім того, позивач дуже часто хворіє та потребує чималих коштів на лікування, що підтверджується розрахунковими документами.
Позивач зазначив, що ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я, є працездатним, а тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися.
Просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання - до 30.06.2021 року, за умови продовження ним навчання. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, а також стягнути з відповідача на його користь понесену суму витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2020 року позов задоволено.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема зазначено, що суд першої інстанції не встановив дійсні обставини по справі, зокрема, що позивач насправді фактично не перебуває на навчанні, перебуває дома в смт. Новоархангельськ та виїздить за кордон на заробітки, що підтверджується довідкою з Державної прикордонної служби України. Крім того, відповідач придбав сину двохкімнатну квартиру в м. Кропивницькому, яку син здає в найм. Відповідач є інвалідом та пенсіонером, хоч і зареєстрований приватним підприємцем, однак не має заробітку, як підприємець, отримує соціальну допомогу як інвалід 2 гр., а також сплачує за судовим рішенням аліменти на двох своїх неповнолітніх дітей. Судом неправомірно стягнуто витрати на правничу допомогу, оскільки адвокатські витрати позивачем не доведені.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.03.2020 по справі відкрито апеляційне провадження.
До суду надано відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 адвоката Данилюк Н.В., в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги та зазначається, що відповідач не заперечував той факт, що він працює приватним підприємцем, є матеріально забезпеченою людиною, має будинок, магазин в м. Новоархангельськ, станцію СТО, квартиру в м. Кропивницькому, земельні ділянки, кілька автомобілів тощо. Стороною позивача було документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу по даній справі.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13.04.2020 справу призначено до розгляду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає   задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, його матір`ю записано ОСОБА_4 , батьком – ОСОБА_2 (відповідача у справі).
Крім того, відповідач є батьком двох дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
01.10.2005 року відповідач зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки Центральноукраїнського національного технічного університету №90/18 від 14.03.2018 року, ОСОБА_1 дійсно навчається на денному відділенні Центральноукраїнського технічного університету на 1 курсі факультету економіки та менеджменту. Термін навчання з 01.08.2017 по 30.06.2021 року /т.1а.с.13/.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідач є рідним батьком позивача, займається підприємницькою діяльністю, отримує дохід, має майно та в змозі надавати позивачу матеріальну допомогу на навчання, навіть враховуючи те, що він є інвалідом ІІ групи, а позивач є інвалідом (на час звернення до суду), потребує допомоги, як студент, який здобуває освіту з метою реалізації себе в майбутньому, отримання професії, спеціальності, досвіду тощо, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 13  ЦПК України  суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених   нею  вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження.
Відповідач є батьком ще двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
01.10.2005 року відповідач зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки Центральноукраїнського національного технічного університету №90/18 від 14.03.2018 року ОСОБА_1 дійсно навчається на денному відділенні Центральноукраїнського технічного університету на 1 курсі факультету економіки та менеджменту. Термін навчання з 01.08.2017 по 30.06.2021 року /т.1а.с.13/.
Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має третю групу інвалідності, інвалідність встановлена до 01 травня 2019 року (а.с. 16 т.1).
Має у власності квартиру, яка куплена відповідачем по справі, що не заперечується сторонами по справі.
ОСОБА_2 має 2 групу інвалідності, довічно (а.с. 228 т.1).
Згідно довідки про доходи № НОМЕР_1 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (Новоархангельський район) і отримує пенсію за віком в розмірі 1071.85 грн. щомісячно (6431,10 грн. за період з 01.05.2019 по 31.10.2019).
Згідно довідки виданою Новоархангельською ДПІ Голованівського управління ГУ ДПС у Кіровоградській області зазначено, що ФОП ОСОБА_2 станом на 11.11.2019 має стан платника 0-платник за основним місцем обліку. Дохід від здійснення підприємницької діяльності за період 01.01.2019 по 30.09.2019 становить 38 000 грн.,(що відповідно становить 4.222 грн. щомісяця). (а.с. 202 т.1).
Згідно листа виданого Новоархангельським РВ ДВС зазначено, що згідно постанови № 56057814 від 08.08.2018 «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника», здійснюється відрахування їз доходів (пенсії) ОСОБА_2 у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі Ѕ (що становить 1071,84 грн) часини щомісячно до повноліття дітей.
Встановлені обставини свідчать, що відповідач отримує дохід з джерел пенсійного фонду та дохід від підприємницької діяльності за період 01.01.2019 по 30.09.2019 в розмірі 38000 грн.
Знаходження у власності відповідача нерухомого та рухомого майна яке ним використовується для власних потреб не може бути підставою для задоволення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження, що відповідач отримує дохід від даного майна і зазначені кошти можливо використати для надання матеріальної допомоги повнолітньому синові, який продовжує навчання.
Встановлені обставини свідчить, що дохід відповідача, відповідно до обставин встановлених судом апеляційної інстанції, є незначним та приймаючи до уваги стан здоров`я відповідача можливо зробити висновок, що відповідач можливо сам потребує допомоги у зв`язку з інвалідністю. 
Посилання представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу, що відповідач має у власності будинок, 2 автомобілі, магазин, земельну ділянку є необґрунтовані оскільки під час розгляду в суді першої інстанції зазначені докази не були надані на підтвердження позову і не були предметом дослідження в суді першої інстанції.
Клопотань про залучення до матеріалів справи зазначених доказів від позивача в розумі статей 83,367 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надходило.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження, що позивач потребує матеріальної допомоги в період проходження навчання.
Крім того, відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. 
Матеріали справи підтверджують, що відповідач має інвалідність є непрацездатним.
Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати своєму синові матеріальну допомогу у зв`язку із продовженням навчання, а тому позов задоволенню не підлягає.
Суд першої інстанції залишив без уваги вказані норми закону не встановив дійсні обставини справи, не перевірив можливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, а висновки суду ґрунтуються не належних та допустимих доказах а на припущеннях, що є порушенням норм процесуального законодавства.(ст.. 81 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги встановлені обставини дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, відповідно п.п 1,2,4 ч. 1 ст.376 ЦПК України, зазначені обставини є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, яким у задоволенні позову, відмовити оскільки позивачем не надано належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, 
                             
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2  , задовольнити.
Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2020 року, скасувати. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, відмовити.
Повний текст постанови складено 19.06.2020 року.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий

Судді