ПОСТАНОВА
Іменем України

10 квітня 2020 року 
м. Київ
справа № 320/10036/15-а
адміністративне провадження № К/9901/12290/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016р. (судді - Юрко І.В., Гімон М.М., Чумак С.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив (з урахуванням уточнень позовних вимог а.с. 87 - 102; 130 - 136):
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поновленні йому пільг і соціальних виплат за період з травня 2012 року по квітень 2013 року;
зобов`язати відповідача поновити йому надання соціальних пільг і виплату грошової компенсації згідно чинного законодавства за період з 01.05.2012р. по 10.04.2013р.
Просив поновити строк звернення до суду.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та у 1993 році отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. В подальшому у 2012 році його позбавлено такого статусу та надано інше посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3. Судом його порушені права відновлено, визнано його право на отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. Проте відповідачем протиправно поновлено надання йому пільг і соціальних виплат, як ліквідатору аварії на ЧАЕС категорії 2, з дня ухвалення постанови суду 10.04.2013р., а не з часу вчинення дій щодо їх припинення надання 25.05.2012р., тобто з моменту прийняття відносно нього рішення обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яке в судовому порядку визнано незаконним.
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.05.2016р. позов задоволено.
Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо відмови позивачу у поновленні пільг і соціальних виплат, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, за період з 01.04.2012р. по 09.04.2013р. включно.
Зобов`язано Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області поновити позивачу надання соціальних виплат та виплату грошової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, за період з 01.04.2012р. по 09.04.2013р. включно.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016р. скасовано постанову суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.
З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що факт незаконного позбавлення його статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 встановлено постановою суду від 10.04.2013р. у справі №0870/6434/12. Відтак, оскільки статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 його незаконно позбавлено з 01.05.2012р., а тому саме з цього часу підлягають відновленню його права щодо користування пільг, наданих відповідній категорії осіб.
Крім того, посилається на те, що необхідною умовою для призначення пільг і соціальних виплат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є наявність посвідчення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Його посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2 серії НОМЕР_1 від 05.02.1993р. є дійсним, ніким не оскаржено та не скасовано.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, суд доходить висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Під час розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.02.1993р. Запорізькою обласною державною адміністрацією позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 категорії 2. (а.с. 10)
Протоколом №19 засідання обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Запорізької обласної державної адміністрації, від 25.05.2012р. позивача позбавлено статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 з вилученням посвідчення та видачею посвідчення категорії 3 у зв`язку з тим, що дублікатом довідки ЦА МО України від 20.04.2012р. №75088 документально підтверджуються дні виїздів у зону відчуження 4 доби - 27.07.1986р. (1), з 16.08.1986р. по 18.08.1986р. (3), що дає можливість підтвердити тільки категорію 3. (а.с. 25 - 26)
Листом Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 27.12.2012р. №01-6/4548-08 позивача повідомлено про припинення надання пільг та компенсаційних виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку із позбавлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. (а.с. 29)
Вважаючи дії Запорізької обласної державної адміністрації щодо позбавлення його статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 протиправними, позивач звернувся до суду із позовом.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013р. у справі №0870/6434/12 визнано нечинним протокол №19 від 25.05.2012р. обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Запорізької обласної державної адміністрації в частині позбавлення позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 з вилученням посвідчення та виданням посвідчення категорії 3. Визнано право позивача на отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.
12.07.2013р. позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області із заявою про поновлення надання йому пільг, передбачених діючим законодавством, яких він був незаконно позбавлений з травня 2012 року, та надав до управління копію постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013р. (а.с. 31)
Листом від 18.07.2013р. №Б-50/з УПСЗН Мелітопольської МР Запорізької області повідомило позивача про те, що для остаточного вирішення питання дійсності його посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_1 від 05.02.1993р. та вирішення права на поновлення соціальних виплат і пільг управлінням направлено до Запорізької обласної державної адміністрації відповідний запит. (а.с. 32)
Листом від 09.08.2013р. №02/2-1435/01-33 Запорізька обласна державна адміністрація повідомила УПСЗН Мелітопольської МР Запорізької області про те, що за рішенням обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 11.02.2013р. (протокол №22) підстав для скасування, на теперішній час, попереднього рішення від 25.05.2012р. та зміни категорії позивача немає, а його вимога щодо негайного надання усіх соціальних пільг передчасна, про що УПСЗН Мелітопольської МР Запорізької області повідомило позивача листом від 15.08.2013р. №Б-50/з. (а.с. 33, 67)
Згідно протоколу №31 засідання обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Запорізької обласної державної адміністрації, від 17.10.2013р. вирішено на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013р. №0870/6434/12 встановити позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС категорії 2. (а.с. 27)
При цьому рекомендовано позивачу отримати нове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 замість раніше виданого посвідчення НОМЕР_1.
15.01.2014р. позивач звернувся до УПСЗН Мелітопольської МР Запорізької області із заявою, в якій просив повідомити його на якій підставі та за який період були зроблені виплати, а також коли буде погашена заборгованість за 2012 - 2013 роки.
Листом від 20.01.2014р. №Б-6/з УПСЗН Мелітопольської МР Запорізької області повідомило позивача про те, що оскільки статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 йому встановлено з жовтня 2013 року, то і компенсаційні виплати проводяться управлінням з жовтня 2013 року. (а.с. 35)
На вимогу прокуратури Запорізької області внесено на порядок денний засідання обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Запорізької обласної державної адміністрації, питання щодо перегляду рішення Комісії від 17.10.2013р. (протокол №31) в частині виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013р. та відновлення статусу позивача з 25.05.2012р. (68 - 69)
Протоколом №2 засідання обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Запорізької обласної державної адміністрації від 03.07.2014р. вирішено, що оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013р. №0870/6434/12 визнано право позивача на отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та враховуючи, що постанова суду набрала законної сили з моменту її проголошення та є чинною з 10.04.2013р., то позивачу встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 з 10.04.2013р. (а.с. 37 - 38)
Листом від 29.08.2014р. №01-6/3801-08 повідомлено позивача про те, що йому поновлено з 10.04.2013р. пільги на житлово-комунальні послуги та послуги звязку з 10.04.2013р. у розмірі 50% знижки. (а.с. 73)
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не поновлення йому пільг і соціальних виплат з моменту припинення їх виплати з 25.05.2012р., позивач звернувся до суду із позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими чинним законодавством, є посвідчення «учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС» або «потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Позивач статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 отримав у 1993 року, про що йому видано відповідне посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 від 05.02.1993р. При цьому рішення Запорізької обласної державної адміністрації від 05.02.1993р., яким позивачу видано вказане посвідчення, не скасовано, будь-яких інших рішень обласною комісією з даного питання не надано, а тому при скасуванні судом рішення обласної комісії від 25.05.2012р. відповідач повинен був поновити виплату пільг і соціальних виплат з моменту незаконного припинення такого нарахування 25.05.2012р.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішення обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Запорізької обласної державної адміністрації, оформлене протоколом №19 засідання обласної Комісії від 25.05.2012р., яким позивача позбавлено статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, постановою суду визнано нечинним. При цьому суд виходив з того, що визнання рішення незаконним не є тотожним визнанню рішення нечинним. Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що визнання  в  даному  випадку  акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням,  тобто з 10.04.2013р., оскільки даним судовим рішенням іншого моменту після прийняття такого акта не  визначено.
З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується і вважає, що вони не відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII, тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.
Згідно статті 10 Закону №796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській  АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у  зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні  відчуження, включаючи  військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх  відомчої  підпорядкованості, а  також  ті,  хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і  дезактивації  техніки  або їх  будівництві.
Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до категорії 2 віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 01.07.1986р. по 31.12.1986р. не менше 5 календарних днів.
Під час розгляду справи судами встановлено, що до спірного періоду позивач отримував соціальні пільги і виплати, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, у спірний період позивач отримував соціальні пільги і виплати, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3, з часу визнання за ним в судовому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 відповідач надає соціальні пільги і виплату у відповідному розмірі, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2.
Посилання суду апеляційної інстанції на судове рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013р. у справі №0870/6434/12 є безпідставним, оскільки в цьому випадку спір стосується не наявності/відсутності у позивача права на пільги, а періодів виплат таких пільг.
Так, отримавши зазначене судове рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013р. у справі №0870/6434/12 позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виплатити йому грошову компенсацію згідно чинного законодавства за період з 01.05.2012р. по 10.04.2013р.
Відмовляючи позивачу у задоволенні його заяви, відповідач, як вже зазначено, послався на той факт, що судове рішення, яким позивачу «повернуто» статус потерпілого від аварії на ЧАЕС категорії 2, набрало законної сили 10.04.2013р. і з цієї дати виплата пільг відновлена.
Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що після ухвалення Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом постанови від 10.04.2013р. відповідачу достеменно було відомо про незаконність рішення Обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Запорізької обласної державної адміністрації від 25.05.2012р., яким позивача було позбавлено статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.
Так, мотивувальна частина постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2013р. у справі №0870/6434/12 містить такий висновок:
«протокол №19 засідання обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 у частині позбавлення зазначеної особи статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії з вилученням посвідчення та виданням посвідчення 3 категорії є необґрунтованим та незаконним».
Той факт, що згаданою постановою суду спірне рішення від 25.05.2012р. визнано нечинним, на переконання колегії суддів, на правовідносини у цій справі не впливає.
У цьому випадку відповідач вдався до формального трактування судового рішення, без аналізу його змісту, що в кінцевому випадку призвело до порушення прав позивача.
Отримавши у липні 2013 року звернення позивача, у якому останній просив поновити його права з 25.05.2012р., відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його заяви.
Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що соціальні пільги та виплати як ліквідатору 2-ої категорії підлягали відновленню з часу їх протиправного припинення 01.05.2012р. є вмотивованими, оскільки факт незаконного позбавлення позивача 2-ої категорії встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Таким чином, оскільки судовим рішення у  справі №0870/6434/12 встановлено незаконність рішення Обласної Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Запорізької обласної державної адміністрації від 25.05.2012р. в цілому, а не з конкретної дати (що прямо випливає з мотивувальної частини зазначеного судового рішення), то апеляційний суд дійшов помилкового висновку про правомірність відновлення відповідачем статусу позивача виключно з часу постановлення судового рішення.
Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
За таких обставин, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції залишенню в силі.
Керуючись статтями 345, 352, 356, 359 КАС України, суд,
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016р. скасувати, а постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.05.2016р. залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук