Ухвала
 
03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 161/11764/15-ц
провадження № 61-7287ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М. 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 17 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
03 серпня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до                ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. З врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, поданої 07 листопада 2016 року позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 29 лютого              2016 року, яке набрало законної сили 04 квітня 2016 року, встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19 лютого 2006 року по 05 липня 2007 року включно. Зазначала, що під час проживання разом зі ОСОБА_1 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19 лютого 2006 року по 05 липня 2007 року включно та під час шлюбу з 06 липня 2007 року ними 08 серпня 2006 року було взято споживчий кредит в АКІБ «УкрСиббанк» на ім`я відповідача ОСОБА_1 в розмірі 140 000 доларів США. За вказані кошти ними було набуто право власності на: 1) 1/2 частину магазину продовольчих товарів /літер А-9/ загальною площею 149,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 4 000 000 грн; 2) частину                                  складсько-торгівельного комплексу /А-2/ загальною площею 113,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 3 000 000 грн; 3) приміщення торгового кіоску /А-1 / загальною площею 17,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 800 000 грн; 4) земельну ділянку площею 0,2304 га з адміністративним будинком в АДРЕСА_4 , придбана згідно договору купівлі-продажу від 26 квітня 2007 року № 1465. Дані об`єкти нерухомості були зареєстровані на ім`я відповідача та з її дозволу та відома використовувались в підприємницькій діяльності. 29 травня 2007 року ними було взято споживчий кредит під заставу транспортного засобу в АКІБ «УкрСиббанк» на ім`я відповідача ОСОБА_1 в розмірі 39 200 доларів США для придбання автомобіля Mitsubishi Pajero 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 400 000 грн.
Вказує, що 2 жовтня 2008 року ними було отримано споживчі кредити в АКІБ «УкрСиббанк» на ім`я відповідача ОСОБА_1 в розмірі 10 915,82 грн, 10 000 доларів США та 253 000 доларів США. 19 березня 2010 року нею було продано особисту приватну власність - квартиру АДРЕСА_5 . Вищевказані кредитні кошти та кошти від продажу квартири позивача були використані ними на реконструкцію адміністративного будинку під цех з виробництва ковбасних виробів і офісних приміщень та прохідної по АДРЕСА_4 , придбання обладнання для цеху з виробництва ковбасних виробів та придбання транспортних засобів, а саме: автомобіль Opel Vivaro 2005 року випуску з холодильною установкою, кузов № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , вартістю 300 000 грн; автомобіль Fiat Doblo Cargo 2008 року випуску з холодильною установкою, кузов № НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , вартістю 280 000 грн; автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 313 GDI 2008 року випуску з холодильною установкою, кузов № НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , вартістю 340 000 грн; автомобіль ЗИЛ 130 В-1 СПГ 1992 року випуску, шасі № НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_10 з напівпричепом марки ТЦ 10:00 AM 1992 року випуску, шасі № НОМЕР_12 , д.н.з. НОМЕР_13 , вартістю 140 000 грн; автомобіль Land Rover Range Rover 2010 року випуску, кузов               № НОМЕР_14 , д.н.з. НОМЕР_15 , вартістю 1 000 000 грн. Зазначає, що вищевказане рухоме та нерухоме майно набуте ними за спільні кошти під час спільного проживання та шлюбу, було зареєстроване на ім`я відповідача ОСОБА_1 .
Крім того, після подання даного позову дізналась, що її чоловік ОСОБА_1 16 липня 2015 року, без її згоди та без її відома, відчужив автомобіль Land Rover Range Rover 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_14 , д.н.з. НОМЕР_15 , який придбаний ними під час шлюбу та являвся спільною сумісно власністю подружжя, громадянці ОСОБА_3 за 981 000 грн, що підтверджується відповідною роздруківкою на транспортний засіб та копією Довідки-рахунок. Даними діями відповідача порушено право позивача ОСОБА_2 , як співвласника автомобіля, що перебував у спільній сумісній власності подружжя та був відчужений без її згоди, яке може бути захищене шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя компенсації вартості її частки в спільному майні подружжя. Враховуючи, що на момент розгляду даної справи судом автомобіль Land Rover Range Rover 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_16 , д.н.з. НОМЕР_15 не перебуває у власності сторін, позивач ОСОБА_2 має право на отримання компенсації вартості її частки, еквівалентної 1/2 вартості автомобіля, тобто 490 500 грн.
При вирішенні справи просить суд врахувати, що з позивачем ОСОБА_2 проживають та знаходяться на її утриманні неповнолітні діти - дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відступити від рівності часток подружжя при її поділі з урахуванням інтересів дітей.
Крім того вказує, що під час шлюбу ними було створено та зареєстровано на відповідача право інтелектуальної власності на торгівельні марки (знаки для товарів і послуг) « ІНФОРМАЦІЯ_5» - свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_17 від 12 грудня 2011 року та « ІНФОРМАЦІЯ_4» - свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_21 від 10 грудня 2013 року.
Просить суд визнати за нею право спільної сумісної власності на майно набуте під час проживання разом зі ОСОБА_4 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19 лютого 2006 року по 05 липня 2007 року включно та під час шлюбу з 06 липня 2007 року, а саме на:
1. земельну ділянку площею 0,2304 га для обслуговування цеху з виробництва ковбасних виробів та офісних приміщень, розташована в АДРЕСА_4 та приміщення цеху з виробництва ковбасних виробів та офісні приміщення /літер А-2/, загальною площею 1345,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 , загальною вартістю                            25 000 000 грн;
2. 1/2 частину магазину продовольчих товарів /літер А-9/, загальною площею                149,9 кв. м, за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 4 000 000 грн;
3. частину складсько-торгівельного комплексу /А-2/ загальною площею 113,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 3 000 000 грн;
4. приміщення торгового кіоску /А-1/, площею 17,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 800 000 грн;
5. автомобіль Mitsubishi Pajero 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 400 000 грн;
6. автомобіль Opel Vivaro 2005 року випуску з холодильною установкою, кузов            № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , вартістю 300 000 грн;
7. автомобіль Fiat Doblo Cargo 2008 року випуску з холодильною установкою, кузов       № НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , вартістю 280 000 грн;
8. автомобіль Mercedes-BenzSprinter 313 GDI 2008 року випуску з холодильною установкою, кузов № НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , вартістю 340 000 грн;
9. автомобіль ЗИЛ 130 В-1 СПГ 1992 року випуску, шасі № НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_10 з напівпричепом марки ТЦ 10:00 AM 1992 року випуску, шасі № НОМЕР_12 , д.н.з. НОМЕР_13 , вартістю 140 000 грн;
10. право інтелектуальної власності на торгівельну марку (знак для товарів і послуг) « ІНФОРМАЦІЯ_5» - свідоцтво на знак для товарів і послуг             № НОМЕР_17 від 12 грудня 2011 року;
11. право інтелектуальної власності на торгівельну марку (знак для товарів і послуг) « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - свідоцтво на знак для товарів і послуг            № НОМЕР_21 від 10 грудня 2013 року.
2) Визнати в порядку поділу майна подружжя за нею ОСОБА_2 право власності на:
1. 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2304 га для обслуговування цеху з виробництва ковбасних виробів та офісних приміщень, розташована в АДРЕСА_4 ;
2. 1/2 частину приміщення цеху з виробництва ковбасних виробів та офісні приміщення /літер А-2/, загальною площею 1345,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 ;
3. 1/4 частину магазину продовольчих товарів /літер А-9/, загальною площею                149,9 кв. м, за адресою: 
АДРЕСА_1; 4 . частину складсько-торгівельного комплексу /А-2/ загальною площею 113,3 кв. м, за адресою: 
АДРЕСА_2; 5 . приміщення торгового кіоску /А-1/ площею 17,7 кв. м, за адресою: 
АДРЕСА_3; 6 . право інтелектуальної власності на торгівельну марку (знак для товарів і послуг) « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - свідоцтво на знак для товарів і послуг           № НОМЕР_21 від 10 грудня 2013року.
3) Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частки у спільному майні подружжя (автомобіль Land Rover Range Rover 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_14 , д.н.з. НОМЕР_18 ) в розмірі 490 050 грн.
4) Стягнути судові витрати по справі.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада             2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частину автомобіля LandRover Range Rover 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_14 , д.н.з. НОМЕР_18 .
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені і документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору в сумі 654,00 грн.
В задоволенні решти позову - відмовлено.
Скасовано заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою суду                   від 22 червня 2016 року.
Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2016 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 06 листопада 2019 року ухвалу апеляційного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Волинського апеляційного суду від 17 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада                  2016 року в даній справі в частині відмови в позові скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності подружжя на майно набуте за час спільного проживання та за час шлюбу з ОСОБА_4 , а саме на:
- земельну ділянку площею 0,2304 га для обслуговування цеху з виробництва ковбасних виробів та офісних приміщень, що розташована по АДРЕСА_4 ;
- приміщення цеху з виробництва ковбасних виробів та офісні приміщення /літер А-2/, загальною площею 1345,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 ;
- 20/100 частин складсько-торгового комплексу А-2 (площею 113,3 кв. м) за адресою: АДРЕСА_2 
- приміщення торгового кіоску А- 1, площею 17,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 ;
- автомобіль Mitsubishi Раjего 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 ;
- автомобіль Opel Vivaro 2005 року випуску з холодильною установкою, д.н.з. НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_19 ;
- автомобіль Fiat Doblo Cargo 2008 року випуску з холодильною установкою, д.н.з. НОМЕР_6 , кузов № НОМЕР_5 ;
- автомобіль Mercedes-Ben, Sprinter НОМЕР_20 року випуску з холодильною установкою, д.н.з. НОМЕР_8 , кузов № НОМЕР_7 ;
- автомобіль ЗИЛ 130 В-1 СПГ 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_10 , шасі № НОМЕР_9 з напівпричіпом марки ТЦ 10:00 AM (цистерна асенізаційна) 1992 року випуску д.н.з. НОМЕР_13 , шасі № НОМЕР_12 ;
-право інтелектуальної власності на торгівельну марку - « ІНФОРМАЦІЯ_5», свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_17 від 12 грудня 2011 року;
- право інтелектуальної власності на торгівельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_4 », свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_21 від 10 грудня 2013 року.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частки автомобіля Land Rover Range Rover 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_15 , кузов № НОМЕР_14 в сумі 490 050 (чотириста дев`яносто тисяч п`ятдесят) грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
В решті рішення залишено без змін.
16 квітня 2020 року ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 17 березня 2020 року у вказаній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його розмір належними доказами та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна; надіслати уточнену редакцію касаційної скарги з наведенням підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 389 ЦПК України підстав та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
На адресу суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме судом апеляційної інстанції не було застосовано та проігноровано пункт 3 частини першої статті 57 СК України, статі 418, 420 ЦК України, пункт 5 частини першої статті 1107 та частину першу статті 1114 ЦК України. Також суд апеляційної інстанції не врахував висновки суду касаційної інстанції, які були викладені в постанові від 06 листопада 2019 року. Вказані порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки, суд не дослідив зібрані у справі докази(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 4 частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати із Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу              № 161/11764/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 липня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          І. В. Литвиненко  
 
                                                                  В. С. Висоцька
 
                                                                                                      І. М. Фаловська