ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5375/20 Справа № 201/16014/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Круглого Вячеслава Вікторовича на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2020 року у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим листом у справі за позовом Кредитної спілки “Взаємний кредит” до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоус Світлана Володимирівна про визнання договору іпотеки припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А :

       У лютому 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Кредитної спілки “Взаємний кредит” до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоус С.В. про визнання договору іпотеки припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим.
       В обґрунтування вимог заяви приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. посилався на те, що у нього на виконанні перебуває ВП №61016592 з примусового виконання виконавчого листа №201/16014/13-ц, виданого 29 лютого 2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про звернення стягнення на предмети іпотеки — квартиру АДРЕСА_1 , де боржником був ОСОБА_2 . Під час проведення виконавчих дій, приватному виконавцю стало відомо, що боржник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. 02 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування, відповідно до умов якого ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру, на яку звернуто стягнення рішенням суду від 13 серпня 2014 року. Положенням ст. 23 Закону України “Про іпотеку” передбачено, що в разі вибуття заставленого майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2016 року було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про зняття арешту з іпотечного майна та дане рішення мотивоване тим, що позивачка набула статусу іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором. Ухвалою Апеляційного суд Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2016 року залишено без змін. На підставі викладеного, приватний виконавець просив суд замінити сторону у виконавчому провадженні, замість боржника ОСОБА_2 зазначити боржником ОСОБА_1 . 
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2020 року задоволено заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С. У виконавчому провадженні №61016592, відкритому на підставі виконавчого листа №201/16014/13-ц, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська 29 лютого 2016 року про звернення стягнення на користь Кредитної спілки “Взаємний кредит” предмету іпотеки – квартири АДРЕСА_1 замінено сторону боржника з ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 .
       В апеляційній скарзі  представник ОСОБА_1  - адвокат Круглий В.В.  просить ухвалу суду від 20 березня 2020 року скасувати та відмовити у задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С. про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до п. 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.
       Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Зі змісту ст. 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.
       Відповідно до ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
       Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
       Відповідно до ст.8 Закону України “Про виконавче провадження” сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України “Про виконавче провадження” у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. 
       Відповідно до ст. 23 Закону України “Про іпотеку” у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
       Таким чином, Закон розмежовує перехід права власності на предмет іпотеки як в порядку спадкування, так і в порядку правонаступництва, тобто відчуження майна на користь особи, яка не є спадкоємцем іпотекодателя.
       З матеріалів справи вбачається, заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року у справі №201/16014/13-ц позовні вимоги Кредитної спілки “Взаємний кредит” задоволено частково.  В рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 231104-к від 23 листопада 2004 року у сумі 1 449 810 грн.. 72 коп., яка складається з 200 000 грн. суми кредиту, 461 602 грн. 72 коп. – відсотків за користування кредитом, 788 208 грн. – суми штрафів, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та складається з: 1 – коридор, 2 – туалет, 3 – ванна, 4,5,7,8 – житлові кімнати, 6 – кладова, 9 – кухня, І – лоджія, загальною площею 77,4 кв.м, житловою площею 48,3 кв.м. Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки за оціночною вартістю на підставі оцінки, проведеної відповідно до вимог законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України “Про іпотеку”, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України “Про виконавче провадження”. В рахунок повернення судового збору стягнуто на користь Кредитної спілки “Взаємний кредит” з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1 147 грн. В іншій частині позову Кредитної спілки “Взаємний кредит” відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоус С.В. про визнання договору іпотеки припиненим відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим відмовлено (т.1 а.с.204-210).
       Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим скасовано і в цій частині позовні вимоги задоволено частково. Визнано поруку ОСОБА_7 , як зобов`язання за договором поруки №191206-П, укладеним 19 лютого 2006 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Кредитною спілкою “Взаємний кредит” припиненою. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено (т.3 а.с. 106-110).
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпян 2014 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Кредитної спілки “Взаємний кредит”, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, визнання зобов`язання припиненим скасовано та позовні вимоги в цій частині задоволені частково. Визнано поруку ОСОБА_4 , як зобов`язання за договором поруки №191206-П, укладеним 19 лютого 2006 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Кредитною спілкою “Взаємний кредит” припиненою. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено (т.5 а.с.100-103).
       Судом першої інстанції встановлено, що з автоматизованої системи документообігу суду “Д-3” вбачається, що 29 лютого 2016 року після ухвалення Апеляційним судом Дніпропетровської області рішення від 23 грудня 2015 року, Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист №201-16014/13-ц резолютивна частина якого містить наступне: “В рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 231104-к від 23 листопада 2004 року у сумі 1 449 810 грн. 72 коп., яка складається з 200 000 грн. суми кредиту, 461 602 грн. 72коп. – відсотків за користування кредитом, 788 208 грн. – суми штрафів, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та складається з: 1 – коридор, 2 – туалет, 3 – ванна, 4,5,7,8 – житлові кімнати, 6 – кладова, 9 – кухня, І – лоджія, загальною площею 77,4 кв.м, житловою площею 48,3 кв.м.”. Боржником у виконавчому листі був вказаний ОСОБА_2 , а стягувачем КС “Взаємний кредит”.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року в задоволенні заяви КС “Взаємний кредит” про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено з посиланням на те, що на виконанні в Соборному відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №53646204 з виконання виконавчого листа №201/16014-13-ц про стягнення заборгованості в сумі 1 449 810 грн. 72коп. з боржника ОСОБА_2 , який є стороною виконавчого провадження і не вибув з нього. Посилання на те, що ОСОБА_1 , як новий власник предмету іпотеки, є правонаступником боржника ОСОБА_2 , не можуть бути взяті до уваги, оскільки останнє не ґрунтується на вимогах закону (т.4 а.с.138, 139).
       Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року ухвала Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року залишена без змін (т.4 а.с.236-239).
       20 січня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. було відкрито виконавче провадження ВП №61016592 з примусового виконання виконавчого листа №201/16014/13-ц (т.5 а.с.133).
       Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи 02 лютого 2015 року, тобто після ухвалення судом першої інстанції рішення від 13 серпня 2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1 , яка була предметом іпотеки за договором іпотеки №231104-3 від 23 листопада 2004 року, укладеним між КС “Взаємний кредит” і ОСОБА_2 (т.5 а.с.212-214).
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (т.5 а.с.135, 136).
       Таким чином, відповідно до положень ст. 23 Закону України “Про іпотеку” до ОСОБА_1 , як до нового власника предмету іпотеки, перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця за договором іпотеки, що був укладений 23 листопада 2004 року між ОСОБА_2 та КС “Взаємний кредит”.
       Вказані обставини встановленні рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КС “Взаємний кредит” про зняття арешту з майна, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року та постановою Верховного Суду від 18 квітня 2018 року (т.6 а.с.19-21).
       Таким чином, в розумінні ст. 55 ЦПК України ОСОБА_1 стала правонаступником ОСОБА_2 , оскільки після набуття права власності на іпотечне майно, замінила іпотекодавця ОСОБА_2 у зобов`язанні та прийняла на себе, в тому числі й обов`язки іпотекодавця у правовідносинах з КС “Взаємний кредит”, у якої виник спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Задовольняючи заяву приватного виконавця, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 , прийнявши у дар квартиру, яка була предметом іпотеки, набула всі права і обов`язки у зобов`язанні між КС “Взаємний кредит” та ОСОБА_2 за іпотечним договором, а отже відповідно до положень ст. 23 Закону України “Про іпотеку” відбулася заміна на правонаступника, а тому замінив сторону виконавчого провадження, на правонаступника - ОСОБА_1 .
       Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі « ОСОБА_8 проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).
       Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (див. рішення у справі Войтенка, п. 53).
       Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
       За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення заяви приватного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні боржника ОСОБА_2 на ОСОБА_1 є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вимог заяви є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду є необґрунтованими.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Круглого Вячеслава Вікторовича - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді