ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/3472/20	Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М. 	
Провадження № 33/817/146/20 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.164 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –                                                          ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, одружений,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 420, 40 гривень судового збору.
       Згідно даної постанови, громадянин ОСОБА_1 19 лютого 2020 року об 11 годині 30 хвилин по вул. Сахарова у м. Тернополі здійснював господарську діяльність, а саме з автомобіля марки «Volkswagen Рassat» номерний знак НОМЕР_1 , а саме здійснював реалізацію промислових та харчових продуктів іноземного походження, без реєстрації як суб`єкта господарювання.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі.
       Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про систематичну реалізацію ОСОБА_1 промислових та харчових продуктів конкретним особам, що не підтверджено належними доказами.
       Так, покази свідка ОСОБА_2 не можуть бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у судовому засіданні вона не допитувалась.
       Також апелянту не було роз`яснено його право на правову допомогу, що що стало причиною його неналежного захисту.

       Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків. 
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.
       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії АПР18 №546655 від 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 19 лютого 2020 року об 11 годині 30 хвилин по вул. Сахарова у м. Тернополі з автомобіля марки «Volkswagen Рassat» номерний знак НОМЕР_1 систематично здійснював реалізацію промислових та харчових продуктів іноземного походження, без реєстрації як суб`єкта господарювання, без відповідних дозвільних документів та дозволу на розміщення об`єкту торгівлі (виїзної торгівлі).
       З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що по вул. Сахарова у м. Тернополі ОСОБА_1 періодично здійснює торгівлю товарами з автомобіля.
       Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно періодично, зокрема щовівторка, щосереди, щочетверга та щоп`ятниці здійснював торгівлю товарами із належюного йому автомобіля, у тому числі й 19.02.2020 року, по вул.Сахарова у м.Тернополі без реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності. Зазначив, що товар здебільшого він привозив на замовлення, а отримані ним доходи були не значними.
       Аналогічні покази ОСОБА_1 були дані й під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
       З рапорту ДОП СДОП ВППП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Мотолька Т. від 19 лютого 2020 року, вбачається, що 19 лютого 2020 року об 11 годині 30 хвилин по вул. Сахарова у м. Тернополі було виявлено ОСОБА_1 , який з автомобіля марки «Volkswagen Рassat» номерний знак НОМЕР_1 систематично здійснює реалізацію промислових та харчових продуктів іноземного походження без відповідних дозвільних документів, державної реєстрації як суб`єкта господарювання та дозволу на розміщення об`єкту торгівлі (виїзної торгівлі).
       Диспозиція ст.164 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання; без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності; здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. 
       Відповідно ст.3 ч.1 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.
       Відповідно до ст. 1 ч.1 Закону України «Про підприємництво» - підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.
       Враховуючи наведені норми закону, фактичні обставини справи, проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.
       Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.164 КУпАП.
       Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :
       
       Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя