Ухвала                                                             
 
04 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 214/932/16
 
провадження № 61-10336 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                     Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , яка є правонаступником первісного кредитора - публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»;
представник позивача - ОСОБА_6;
відповідач -  ОСОБА_2 ;
представник відповідача -   ОСОБА_3 ; 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника  ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на постанову Дніпровського апеляційного суду                                від 23 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П.,                         Барильської А. П., Бондар Я. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. 
 
Позовна заява мотивована тим, що 28 травня 2008 року між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі -                      ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 30 тис. доларів США зі сплатою 15 % річних строком до 19 квітня 2013 року.
Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконувала, на вимоги не реагувала, у зв`язку із чим виникла  заборгованість за кредитним договором. Направлена банком 02 жовтня 2015 року на адресу позичальника вимога про дострокове повернення кредиту залишилась без виконання. Розмір заборгованості станом на 18 грудня 2015 року, утворилась заборгованість у розмірі 7 138 доларів 30 центів США, що еквівалентно                   167 662 грн 07 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі                                  6 483 доларів 06 центів США, що еквівалентно 152 272 грн 01 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 655 доларів 24 центів США, що еквівалентно 15 390 грн 06 коп. 
28 лютого 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як первісним кредитором, та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансовий Партнер» (далі - ПАТ «КБ «Фінансовий Партнер»), як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає за плату новому кредиторові належні йому права вимоги за кредитним договором від 28 травня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 
28 лютого 2017 року між ПАТ «КБ «Фінансовий Партнер» та ТОВ «Фінстрим» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 28 травня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 
28 лютого 2017 року між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором від 28 травня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 .
Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь вказану суму кредитної заборгованості, а також понесені банком судові витрати.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Протокольною ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року у складі судді Євтушенка О. І. до участі у справі залучено ОСОБА_1 , як правонаступника первісного кредитора - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».
 
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник належним чином зобов?язання за кредитним договором не виконувала, унаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. ОСОБА_1 уклала договір відступлення прав вимоги як фізична особа, не маючи статусу суб`єкта підприємницької діяльності, ліцензій та дозволів на здійснення банківської діяльності, у тому числі за валютними операціями.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 хоча і є стороною в рамках кредитно-договірних відносин із ОСОБА_2 із набуттям статусу первісного кредитора, однак з моменту його укладення не маючи належної правосуб`єктності на здійснення кредитних операцій в іноземній валюті та доказів в підтвердження обсягу переданих їй вимог, вона не набула відповідних прав та обов`язків за кредитним договором, тому суд прийшов до висновку про відсутність у неї правових підстав для пред`явлення до ОСОБА_2 вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 -задоволено. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 - залишено без задоволення. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , яка є правонаступником первісного кредитора - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 28 травня 2008 року станом на 18 грудня 2015 року, у розмірі 7 138 доларів США 30 центів США, що еквівалентно 167 662 грн 07 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 6 483 доларів 06 центів США, заборгованості за відсотками у розмірі                           655 доларів 24 центи США. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позичальник належним чином зобов?язання за кредитним договором не виконувала, унаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором.
Оскільки договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів, а право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу, що узгоджується з положеннями розділу 3 договору відступлення права вимоги від 28 лютого 2017 року, тому суд дійшов висновку, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як первісним кредитором та ПАТ «КБ «Фінансовий Партнер» договір по своїй суті є договором факторингу. Аналогічним є й договір відступлення прав вимоги від 28 лютого 2017 року, укладений між ПАТ «КБ «Фінансовий Партнер» та новим кредитом - ТОВ «Фінстрим» про права вимоги за кредитним договором  від 28 травня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 .
Також суд зазначив, що підставою для процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Згідно з актом приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 28 лютого 2017 року ТОВ «Фінстрим» передало,                                               а ОСОБА_1 прийняла, зокрема право вимоги за кредитним договором із ОСОБА_2 . Тому відбулось правонаступництво у матеріальних правовідносинах, пов`язане з правом вимоги ОСОБА_1 за кредитним договором від 28 травня 2008 року, і до неї перейшов статус нового кредитора згідно зі статтями 512, 514 ЦК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У травні 2019 року представник  ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2019 року касаційне провадження  у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 214/932/16 із Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
 
У липні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Фінстрим» не набуло в момент укладення договору відступлення прав вимоги договором кредиту, а, отже, не мало права укладати договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки із ОСОБА_1 , оскільки згідно з випискою від 28 лютого                           2017 року ТОВ «Фінстрим» не здійснило оплату вартості прав вимоги за договором відступлення прав вимоги, так як перерахунок суми у розмірі                     451 тис. грн було здійснено із рахунку № НОМЕР_1 на рахунок                                    № НОМЕР_2 , який також належить ТОВ «Фінстрим».
Відповідно до статті 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави (Глава 73 «Факторинг»). Отже, встановивши, що укладені договори відступлення прав вимоги між                     ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КБ «Фінансовий партнер»,                               ТОВ «Фінстрим» є договорами факторингу, суд, на його думку, без достатніх правових підстав зробив висновок, що договір відступлення прав вимоги, який укладений між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_1 , є договором цесії. Відповідно до вимог статті 1083 ЦК України відступлення прав вимоги за грошовим зобов`язанням не може здійснюватися іншими правочинами, крім факторингу, якщо клієнт набув своє право вимоги за цим же договором раніше як фактор. ОСОБА_1 не має права набувати прав кредитодавця за банківським кредитом на підставі договору факторингу, так як вона не є спеціальним суб`єктом який згідно із законом має право здійснювати факторингову діяльність (1077 ЦК України). При цьому послався на відповідну правову позицію Верховного Суду. 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу,                         в якому зазначила, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.  Зазначала, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (первісним кредитором) та ПАТ «КБ «Фінансовий Партнер» (новий кредитор) було укладено оплатний договір про відступлення права вимоги, який не є договором факторингу, він не передбачає надання фінансових послуг банками чи фінансовими установами.
Аналогічні положення містяться і в інших договорах про відступлення права вимоги: пункті 3.1 договору про відступлення права вимоги від 28 лютого 2017 року, укладеного між ПАТ «КБ «Фінансовий Партнер» (первісним кредитором) та ТОВ «Фінстрим» (новий кредитор) - вартість права вимоги становить 451 тис. грн; пункт 2.1.1. договору про відступлення права вимоги від 28 лютого 2017 року укладеного між ТОВ «Фінстрим» (первісним кредитором) та ОСОБА_1 , сума вартості права вимоги становила   451 500 грн.
Зазначала, що тексти укладених договорів про відступлення права вимоги (всіх) не містять жодного посилання на факторинг, навпаки термінологія та суть договорів підтверджує, що сторони уклали платні договори про відступлення прав вимоги (цесія). Отже, так як вказані вище договори відступлення права вимоги не мають ознак факторингу, вони є оплатними правочинами щодо заміни кредитора у зобов`язанні, які регулюються статтями 512-519 ЦК України), а не договорами надання фінансової послуги (фінансування) факторингу (статті 1077-1086 ЦК України). При цьому послалася на відповідну правову позицію Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
28 травня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальникові кредит                         у розмірі 30 тис. доларів США зі сплатою 15% річних строком до 19 квітня                      2013 року.
 
Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконувала, на вимоги не реагувала, у зв`язку із чим виникла  заборгованість за кредитним договором. Направлена банком 02 жовтня 2015 року на адресу позичальника вимога про дострокове повернення кредиту залишилась без виконання. 
 
Розмір заборгованості станом на 18 грудня 2015 року, за розрахунком банку, становив 7 138 доларів 30 центів США, що еквівалентно167 662 грн 07 коп.,               з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 6 483 доларів 06 центів США,              що еквівалентно 152 272 грн 01 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі        655 доларів 24 центів США, що еквівалентно 15 390 грн 06 коп. 
 
28 лютого 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як первісним кредитором, та ПАТ «КБ «Фінансовий Партнер», як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає за плату новому кредиторові належні йому права вимоги за кредитним договором від 28 травня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 . Розмір вимог, які складає дійсна на той момент заборгованість, становив 335 705 грн 50 коп. (а.с. 231-232, т. 1).
 
28 лютого 2017 року між ПАТ «КБ «Фінансовий Партнер» та ТОВ «Фінстрим» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 28 травня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 (а.с. 233-237, т. 1).
 
28 лютого 2017 року між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором від 28 травня 2008 року, укладеним із ОСОБА_2 (а.с. 238-239, т. 1).
 
Про відступлення права вимоги, зміну кредиторів та розмір заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 повідомлялась (а.с. 231-зворот, 236, 242, 243, т. 1).
 
2.             Мотивувальна частина 
 
Позиція верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 638/22396/14-ц (провадження № 61-23099св18) за позовом акціонерного товариства закритого типу «Гея» до ОСОБА_5 , товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Наталія Віталіївна, про визнання договору про відступлення прав недійсним.
 
Великою Палатою Верховного Суду у справі № 638/22396/14-ц зареєстровано провадження № 14-16цс20.
Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 638/22396/14-ц (провадження № 61-23099св18).
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 638/22396/14-ц (провадження 14-16цс20).
 
Керуючись статтями 252, 253, 260, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі 214/932/16 (провадження № 61-10336св19) за позовом  ОСОБА_1 , яка є правонаступником первісного кредитора - публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою представника  ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20) за позовом акціонерного товариства закритого типу «Гея» до ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», публічного акціонерного товариства «Раййфайзен банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Наталія Віталіївна, про визнання договору про відступлення прав недійсним                                  за касаційною скаргою акціонерного товариства закритого типу «Гея»                        на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2017 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                              О. В. Білоконь
                                                                                                          
                                                                                                          О. М. Осіян
                                                                                                          
Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                   В. В. Шипович