ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2020 р.	Справа № 628/3699/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Сіренко О.І. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шиховцова А.О., вул. Першого Травня, 27a, м. Куп`янськ, Куп`янський, Харківська, 63701, повний текст складено 19.02.20 року по справі № 628/3699/19
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області               
          про визнання незаконною та скасування постанови № 818-П від 29.11.2019 по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, в якому просив суд: визнати незаконною постанову № 818-П від 29.11.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та її скасування.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що є власником будівлі яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 16.04.2019 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1167, за яким він володіє нежитловим приміщенням підвалу № III, площею 26, 9 м. кв; нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12. 1-13. 1-14, 1-15, V. 1/2 част. прим. № 2-1, 2/3 част. прим № 2-2. 1/2 част. прим. № 2-3. площею 445.8 м.кв. загальною площею 472,7 м.кв в літ. «А-1» нежитлової будівлі магазинів № 1, 25, 34 за адресою - АДРЕСА_1 . 29 листопада 2019 р. відповідачем було винесено постанову № 818-11 по справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень. Вважає, що вказана постанова є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.02.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, про визнання незаконною та скасування постанови № 818-П від 29.11.2019 по справі про адміністративне правопорушення – відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що 31 жовтня 2019 року Департаментом Державної архітектурно- будівельною інспекції у Харківській області, було складено акт № 818-А за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
У вищезазначеному Акті зазначено, що перевірено дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері міськбудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті : «Будівництво нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач звертає увагу, що 16 листопада 2018 року у вищезазначеній будівлі сталася пожежа. Про що свідчить Акт про пожежу від 19.11.2018 р. Копія акту міститься у матеріалах справи. Факт зазначеної пожежі було внесено в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань, позивача було визнано потерпілим та почато досудове розслідування на даний час не закінчено. 
На час пожежі позивач не був власником цієї будівлі, а був її орендарем. Власником нежитлової будівлі була Спілка споживчих товариств «Кооперація Харківщини».
Позивач зазнаяає, що дійсно у акті не було зазначено, що саме було пошкоджено у наслідку пожежі. Ці данні містяться у матеріалах кримінальної справи. Також там знаходяться фото, які відображають реальний стан будівлі після пожежі. Навіть те, що по факту цієї пожежі ведеться досудове слідство свідчить про те, що це не була незначна пожежа, яка спричинила незначні наслідки. Як вже зазначалося, на час пожежі власником будівлі була Спілка споживчих товариств «Кооперація Харківщини». Чому власник не вніс данні, що було знищено у будівлі позивач не знає.
Позивач в апеляційній скарзі наголошує, висновок відповідача, що ним начебто було проведено роботи з демонтажу конструкцій шиферної покрівлі, металевого перекриття та зовнішніх стін з металу обкладеного шлакоблоком; мурування зовнішніх стін із газобетонних блоків; влаштування перекриття з дерев`яних балок, внаслідок яких змінено геометричні розміри вказаної нежитлової будівлі - не відповідає дійсності. 
Згідно з «Переліком будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» № 407, затвердженим Постановою Кабінетів Міністрів України від 07.06.2017 р., зі змінами та доповненнями, будівельні роботи, що не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, зокрема: заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції; відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів.
Позивач заявляє, що ним було проведено саме заміну покрівлі будівлі без втручання в несучі конструкції. Це були саме відновлювані роботи. Це не було будівництво. Тому і не отримував ніяких документів на дозвіл будівельних робіт.
На даний момент позивачем отримано дозвіл на розробку проектно-технічної документації на земельну ділянку, на який розташована будівля. Та він має намір отримати у власність цю земельну ділянку та після цього подати документи на проведення ремонтних робіт, згідно з вимогами чинного законодавства.          
На думку позивача, він не вчиняв жодних порушень вимог чинного законодавства. А його дії, вчинені на сьогоднішній день, свідчать про те, що він мав намір та має отримати дозвіл на проведення робіт з реконструкції будівлі, що належить йому на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Всі роботи, що були виконані на даний час, належать до переліку робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. 
Відповідачем надано до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач зазначає, що посилання позивача на п. 13 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406, є безпідставним, оскільки він стосується відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів.
На думку відповідача, посилання позивача на той факт, що у 2018 році на об`єкті за вищевказаною адресою відбулась пожежа не є підставою вважати виконувані на час перевірки будівельні роботи, відновленням окремих конструкцій будівлі з метою ліквідації надзвичайних ситуацій, оскільки, по-перше, відсутні підстави вважати зазначену подію надзвичайною ситуацією у розумінні термінів, наведених у діючих нормативно-правових актах (Закон України «Про цивільну оборону України», Положення про організацію оповіщення і зв`язку у надзвичайних ситуаціях, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.1999 № 192, тощо), по-друге, на момент купівлі-продажу об`єкту, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 16.04.2019 позивач придбав нежитлові будівлі без будь-яких технічних недоліків, пошкоджень, зміни технічного стану, по-третє, об`єкт, що перевірявся не є об`єктом, призначеним для забезпечення життєдіяльності населення, по-четверте, будівельні роботи, які виконувались на час перевірки, призвели до зміни геометричних форм будівлі, оскільки зменшено висоту першого поверху та внутрішній об`єм приміщень, мурування зовнішніх стін, які є несучими конструкціями, влаштування перекриття з дерев`яних балок.
Також відповідач звертає увагу, що посилання позивача на той факт, що у матеріалах кримінальної справи, відкритої за фактом пожежі на об`єкті, містяться докази об`єму знищення об`єкту, за відсутності надання відповідних доказів, не є допустимими та достатніми, оскільки матеріали справи не містять будь-яких підтверджень наданих позивачем пояснень.
Ведення досудового слідства саме по собі не є доказом того, що пожежа мала значні наслідки, оскільки, по-перше, в матеріалах справи відсутні будь-які висновки щодо об`єму наслідків пожежі, по-друге, відсутні експертні висновки щодо збитків.
Згідно наданого позивачем під час перевірки технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами від 23.09.2019, об`єкт був придатним до експлуатації, жодних зазначень щодо пошкоджень будівлі технічним паспортом не визначено. Тобто позивач придбав цілком придатну до експлуатації будівлю, яка не потребувала ліквідації пожежі чи інших недоліків. А отже, відсутні підстави та докази вважати здійснені позивачем будівельні роботи відновлювальними роботами внаслідок пожежі.
При цьому, на момент перевірки контролюючим органом, встановлено факт здійснення будівельних робіт без будь-якого дозвільного документу.
На думку відповідача, позивач помилково вважає, що роботи, які ним проводились на час перевірки не потребують документів, що дають право на їх виконання, з огляду на вимоги чинного законодавства, яким передбачено проведення будівельних робіт відповідно до проекту, отримання вихідних даних та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.
Нехтування позивачем вимог діючого законодавства несе загрозу руйнування будівлі та настання несприятливих наслідків, оскільки будівництво здійснюється без проекту та вихідних даних, а отже є самочинним.
Відповідачем під час здійснення позапланової перевірки дотримано вимоги діючого законодавства, не порушуючи прав позивача, а відтак на думку відповідача, постанова винесена правомірно.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності головними інспекторами будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Марченко С.І., Мастилко О.С. було встановлено наявність порушень вимог законодавства та складено акт від 31.10.2019 № 818-А.
Під час проведення позапланової перевірки встановлено, зокрема, факт виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 смт АДРЕСА_2 Безлюдівка, вул АДРЕСА_1 , а саме проведено роботи з демонтажу конструкцій шиферної покрівлі, металевого перекриття та зовнішніх стін з металу обкладено шлакоблоком; мурування зовнішніх стін із газобетонних блоків; влаштування перекриття з дерев`яних балок нежитлової будівлі, внаслідок чого змінено геометричні розміри вказаної нежитлової будівлі, а саме: зменшено висоту першого поверху та внутрішній об`єм. Зазначені роботи проводяться без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, а відтак, роботи проводяться самочинно, чим порушено ч.1 ст. 34 Законе України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.
На виконання п. 17 Порядку № 553 також було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 31.10.2019, Припис від 31.10.2019          № 818-Пр, яким зобов`язано позивача в строк до 31.12.2019 привести об`єкт у відповідність до вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил шляхом отримання дозвільної документації.
З огляду на те, що позивач відмовився від отримання та підписання акту, протоколу та припису, зазначені документи були направлені поштою (поштове відправлення ПАТ «Укрпошта» від 01.11.2019 №6100256706063) та отримані ним 15.11.2019.
Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, за фактом виявлення вищенаведених правопорушень, було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від  29.11.2019 № 818-П та визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП, накладено штраф у сумі 10200,00 грн. Зазначена постанова була отримана позивачем особисто 29.11.2019.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова № 818-П від 29.11.2019 є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а тому позов ОСОБА_1 про визнання цієї постанови незаконною та її скасування задоволенню не підлягає.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294, в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно- будівельного контролю та нагляду, Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 (в редакції, що діяло на момент проведення перевірки), основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком, здійснення державного архітектурно- будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553), який діяв на час проведення перевірки, на підставі Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 № 976, Направлення від 17.10.2019 № 818-Н та звернення юридичної особи ГУ ДСНС України у Харківській області від 30.09.2019          № 010-4634/153 головними інспекторами будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Марченко С.І., Мастилко О.С., Дідусенко С.О. був здійснений виїзд з метою проведення позапланової перевірки на об`єкт «будівництво нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , смт Безлюдівка, вул. Зміївська, 63-Б».
Відповідно до 5 Порядку № 553 Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно з п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно- будівельного контролю, зокрема, з підстав необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження, технічні умови, завдання на проектування.
Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Згідно з п. 5 Порядку виконання підготовчих, та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 р. № 747) будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфїцію та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.
Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
Частиною 5 ст. 96 КУпАП передбачена відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 244-6 КУпАП визначено компетенцію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 96 КУпАП.
З матеріалів справи, зокрема з акту від 31.10.2019 № 818-А, складеного за результатами проведеної перевірки (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті: “Будівництво нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 область, Харківський район, смт. Безлюдівка, вул. Зміївська, 63-Б, посадовими особами органу державного нагляду (контролю) вбачається, що були виявлені порушення вимог законодавства, а саме, під час виїзду встановлено факт виконання будівельних робіт за вище вказаною адресою. 
Позивачем надано договір купівлі-продажу на нерухоме майно від 16.04.2019 року, зареєстроване в реєстрі за № 1167. Згідно зазначеного договору купівлі-продажу у ОСОБА_1 у володінні та користуванні знаходяться нежитлові приміщення підвалу № ІІІ площею 26,9 м. кв.; нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12. 1-13. 1-14, 1-15, V, 1/2 част. прим. № 2-1, 2/3 част. прим № 2-2. 1/2 част. прим. № 2-3. площею 445.8 м.кв. загальною площею 472,7 м.кв в літ. “А-1” нежитлової будівлі магазинів № 1, 25, 34 за адресою: АДРЕСА_1 . Також надано технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, виготовлений КП “Харківське районне бюро технічної інвентаризації” від 23.09.2019 р. інв. справа № 1848. 
За результатами огляду об`єкту та розгляду наданих документів, встановлено факт виконання будівельних робіт з демонтажу конструкцій шиферної покрівлі, металевого перекриття та зовнішніх стін з металу обкладеного шлакоблоком; мурування зовнішніх стін із газобетонних блоків; влаштування перекриття з дерев`яних балок нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . 
Внаслідок проведення вищезазначених будівельних робіт змінено геометричні розміри вказаної нежитлової будівлі, в саме: зменшено висоту першого поверху та внутрішній об`єм. Згідно п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 “Склад та зміст проектної документації на будівництво” реконструкція – перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко- економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. 
Жодного документу, що надає право на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту власником або його представником не представлено. 
Відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів інформація по об`єкту відсутня. 
Отже, документи, що дають право на виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою, відсутні. 
Таким чином, будівельні роботи на об`єкті виконуються без документа, що надає право на їх виконання та згідно ст. 376 ЦК України та ч. 7 ст. 34 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” зазначене будівництво вважається самочинним. 
Згідно ч. 5 ст. 32 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” об`єкт можливо віднести до об`єктів з незначними наслідками (СС1). В цьому акті зазначено, що процес проведення заходу фіксувався посадовою особою органу засобами відеотехніки та фототехніки (а.с.6-13).
31.10.2019 р. головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Мастилко О.С., складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 96 КУпАП (а.с.14).
Також, 31.10.2019 р. посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області складено Припис № 8180Пр про зупинення підготовчих та будівельних робіт, за яким, з метою усунення виявлених порушень, вимагається зупинити виконання будівельних робіт - негайно, привести об`єкт у відповідність до вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил шляхом отримання відповідної дозвільної документації або приведення земельної ділянки у попередній стан в термін до 31.12.2019. Заборонено виконання будівельних робіт та експлуатація об`єкту до виконання всіх вимог даного припису (а.с.15-16).
Право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщенням підвалу № III, площею 26, 9 кв.м.; нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12. 1-13. 1-14, 1-15, V, 1/2 част. прим. № 2-1, 2/3 част. прим № 2-2, 1/2 част. прим. № 2-3, площею 445,8 м.кв. загальною площею 472,7 кв.м. в літ. “А-1” нежитлової будівлі магазинів № 1, 25, 34 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується копією договору купівлі-продажу від 16.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, р. № 1167 (а.с.17-18).
19.11.2018 р. складено акт про пожежу, що виникла 16.11.2018 р. на об`єкті нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19). Що саме було знищено, пошкоджено пожежею, в акті не зазначено, будь-яких інших доказів стосовно цього, суду не надано.
Матеріали справи містять фотокопії із зображенням об`єкту будівлі, копію технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 23.09.2019 р. на замовлення ОСОБА_1 , які є додатком до Акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 31.10.2019 № 818-А (а.с.53- 57).
Згідно з Переліком будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 07.06.2017 р. № 406, не потребують документів роботи з відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів (п. 13 Переліку).
Проте, як було встановлено перевіркою на об`єкті нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 було проведено роботи з демонтажу конструкцій шиферної покрівлі, металевого перекриття та зовнішніх стін з металу обкладеного шлакоблоком; мурування зовнішніх стін із газобетонних блоків; влаштування перекриття з дерев`яних балок, внаслідок яких змінено геометричні розміри вказаної нежитлової будівлі, про що зазначено в п. VІІІ “Опису виявлених порушень вимог законодавства” Акту від 31.10.2019 № 818-А з додатком до нього, та не спростовується іншими доказами.
Доводи апеляційної скарги позивача, що відповідно до п. 13 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких, об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 4-6 406, колегія суддів не бере до уваги, оскільки наведене стосується відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення без зміни їх геометричних розмірів.
Доводи апеляційної скарги позивача, що у 2018 році на об`єкті за вищевказаною адресою відбулась пожежа не є відновленням окремих конструкцій будівлі з метою ліквідації надзвичайних ситуацій, оскільки, відсутні підстави вважати зазначену подію надзвичайною ситуацією у розумінні термінів, наведених у діючих нормативно-правових актах (Закон України “Про цивільну оборону України”, Положення про організацію оповіщення і зв`язку у надзвичайних ситуаціях, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.1999 № 192, тощо) та об`єкт, що перевірявся не є об`єктом, призначеним для забезпечення життєдіяльності населення.
Згідно наданого позивачем під час перевірки технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами від 23.09.2019, об`єкт був придатним до експлуатації, жодних зазначень щодо пошкоджень будівлі технічним паспортом не визначено. 
Тобто, позивач придбав цілком придатну до експлуатації будівлю, яка не потребувала ліквідації пожежі чи інших недоліків. 
Отже, будівельні роботи, що проводились позивачем, не є відновлювальними роботами внаслідок пожежі. При цьому, на момент перевірки контролюючим органом встановлено факт здійснення будівельних робіт без будь-якою дозвільного документу. Проведення будівельних робіт здійснювалось навіть у день перевірки, на будівельному майданчику були присутні будівельники. Даний факт підтверджується фотоматеріалами, здійсненими під час перевірки, які є невід`ємною частиною адміністративного матеріалу та додаються до відзиву.
Доводи позивача, що у матеріалах кримінальної справи, відкритої за фактом пожежі на об`єкті, містяться докази об`єму знищення об`єкту, за відсутності надання відповідних доказів, не є допустимими та достатніми, оскільки позивачем не надано будь-яких підтверджень наданих зазначених пояснень.
Слід зазначити, ведення досудового слідства саме по собі не є доказом того, що пожежа мала значні наслідки, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які висновки щодо об`єму наслідків пожежі та відсутні експертні висновки щодо збитків.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що скаржувана постанова № 818-П від 29.11.2019 є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожному гарантовано право на свободу вираження поглядів та одержання інформації.
Зокрема, у рішенні Європейського Суду у справі "Леандер проти Швеції" від 26 березня 1987 року, серія А, № 116, § 74) зазначено, що свобода отримувати інформацію, про яку йдеться в пункті 2 статті 10 Конвенції, стосується передусім доступу до загальних джерел інформації і її основним призначенням є заборонити державі встановлювати будь-якій особі обмеження одержувати інформацію, яку інші особи бажають або можуть бажати повідомити цій особі.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова № 818-П від 29.11.2019 є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а тому позов ОСОБА_1 про визнання цієї постанови незаконною та її скасування задоволенню не підлягає.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.02.2019 року по справі № 628/3699/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.02.2020 року по справі № 628/3699/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.І. Сіренко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  18.06.2020 року