ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/23714/19                                                                          Суддя 1-ї інстанції: Єфіменко Н.В.
Провадження № 33/818/256/20
Категорія:  ч. 3 ст. 481 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
10.03.2020 року        м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 481 МК України ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Хомин Оксани Мирославовни, перекладача ОСОБА_2 , представника Слобожанської митниці Держмитслужби Тиндика Михайла Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2020 року у відношенні ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2020 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 481 МК України та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
Судом першої інстанції було встановлено, що 30.09.2019 року до зони митного контролю МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС в напрямку руху з України до Російської Федерації в`їхав автомобіль марки «Фольксваген транспортер», державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_5 . В якості пасажира в даному автомобілі слідував громадянин Азербайджану ОСОБА_6 . Під час проведення митних процедур при перевірці даних про ввезення транспортних засобів на митну територію України громадянином Азербайджану ОСОБА_7 отримана інформація про не вивезення ним транспортного засобу марки «Опель астра», VIN: W0L0TGF3548017131, реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литовська Республіка). За даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС автомобіль «Опель астра», VIN: W0L0TGF3548017131, реєстраційний номер НОМЕР_2 03.10.2017 року ввезений ОСОБА_7 на митну територію України в зоні діяльності Харківської митниці ДФС у режимі «тимчасове ввезення до одного року», тобто з терміном вивезення вказаного транспортного засобу до 03.10.2018 року включно. Однак, вказаний автомобіль за межі території України в передбачений законодавством термін не вивезений.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі.
В апеляційній скарзі вказує, що посилання суду першої інстанції, що він 03.07.2017 року в режимі тимчасового ввезення до одного року ввіз транспортний засіб особистого користування «OPEL ASTRA-G-CARAVAN» реєстраційний номер НОМЕР_3 не відповідає дійсності, заперечує даний факт, вказує, що перебував в транспортному засобі в якості пасажира. Документи про право власності чи надання права на користування даним автомобілем у нього відсутні. 
Також вказує, що у протоколі про порушення митних правил не зазначено переліку документів, що були надані при в`їзді в Україну 3 жовтня 2017 року, які посвідчували б його право власності чи користування автомобілем OPEL ASTRA-G-CARAVAN» реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації - Республіка Литва), VIN-код: W0L0TGF354801713, на підставі яких відбулось оформлення ввезення даного автомобіля на територію України саме ним, не зазначено серію, номер та дату видачі такого документу, особу, на яку він виданий.
Вказує, що копія митної декларації містить не його підпис, про існування довіреності на ім`я ОСОБА_3 йому стало відомо вже після ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне допитати ОСОБА_9 , директора UAB “MOLDAS”, а також ОСОБА_10 .
Також вказує, що під час складання протоколу про порушення митних правил йому не було надано перекладача, чим порушені вимоги ст. 492 МК України, та зазначає, що не було взято те, що строки притягнення до відповідальності скінчились.
Заслухавши пояснення ОСОБА_11 та його захисника Хомин О.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення представника Слобожанської митниці Держмитслужби Тиндика М.В., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 486, 489 МК України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Частиною 3 ст. 481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що він не ввозив вище вказаний автомобіль, за кермом не перебував, посвідчення водія не має, оскільки згідно аркуша справи 13, особисто ОСОБА_12 03.10.2017 року було заповнено митну декларацію, в п. 3.2 він вказав відомості про наявний товар, а саме транспортний засіб особистого користування Opel Astra, 2003 року випуску, об`єм двигуна (куб. сантиметрів) 1598, кузов № НОМЕР_4 , напрямок переміщення: тимчасовий ввіз. Ця декларація підписана особисто ОСОБА_13 . 
Згідно аркуша справи 26 ОСОБА_8 вказав, що 03.10.2017 року він ввіз автомобіль Opel Astra KCF037 в режимі тимчасового ввозу до 1 року. 
Безпідставними вважає апеляційний суд доводи апелянта, що протокол не містить відомостей про надані ним документи, оскільки до вказаного протоколу було долучено митну декларацію, де ОСОБА_8 вказав паспортні данні ОСОБА_14 , які відповідають копію паспорта ОСОБА_3 на аркуші справи 9.
Доводи, що митна декларація (а.с. 13) містить не особистий підпис ОСОБА_15 апеляційний суд відхиляє, оскільки вони жодним чином нічим не підтверджені, цей підпис має ідентичний вигляд з підписом в апеляційній скарзі.
За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється митним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Митний орган не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу в прийнятті митної декларації повинна бути за формою та вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанту шляхом вручення або надіслання одного примірника зазначеної картки невідкладно декларанту або уповноваженій ним особі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Як вірно встановив суд першої інстанції, адміністративне правопорушення було виявлено 30.09.2019 року, а матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 надійшли до суду першої інстанції 29.11.2019 року, тобто у встановлений ст. 467 МК України строк.
Тому апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги в цій частині.
Доводи, що ОСОБА_16 митними органами не було надано перекладача під час складання протоколу, та те, що він взагалі не володіє українською мовою апеляційний суд вважає безпідставні, оскільки згідно аркуша справи 3, ОСОБА_8 , власноруч виклав письмові пояснення в протоколі про порушення митних правил №2316/80700/19 від 30.09.2019 року, де вказав, що протокол прочитано, йому зрозумілий, пояснення написано на одному аркуші, зауважень і доповнень не має. 
Враховуючи викладене та оглянувши письмові пояснення ОСОБА_3 , апеляційним судом не встановлено наявність пояснень щодо необхідності залучення перекладача, або про те, що він не розуміє мову якою складався протокол про порушення митних правил останній не зазначив. 
Також апеляційний суд не бере до уваги доводи про те, що йому не відома особа яка надала довіреність ОСОБА_9 , а також ОСОБА_10 , оскільки ці посилання не спростовують правильність прийнятого судом першої інстанції рішення. 
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч.3 ст. 481 МК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну та об`єктивну оцінку, та прийняв законе і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2020 року відносно ОСОБА_3 без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Постанова набрала законної сили 10.03.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик