П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1603/19	

                                                                                                                       Головуючий в І інстанції: Кравченко М.М.
Дата та місце ухвалення рішення: 06.12.2019 р.
м. Одеса
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                 судді – доповідача –	Шеметенко Л.П.	
судді –	Стас Л.В.  	
судді –	Турецької І.О. 	
                          за участю секретаря - Коваль Т.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Акмангіт» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Акмангіт» до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV в частині, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Акмангіт» звернулось до суду з адміністративним позовом до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просило: визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV «Про затвердження детального плану території» щодо затвердження детального плану території в с. Приморське на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області з метою індивідуального дачного будівництва площею 0,2000 га.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є власником комплексу нежитлових будівель та споруд бази відпочинку "Будівельник", яка розташована в селі Приморське, Кілійського району, Одеській області. На підставі рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області №295 від 28.12.2006 року земельну ділянку площею 1,39 га, на якій розташована база відпочинку «Будівельник», було вилучено до земель запасу Приморської сільської ради та позивачеві надано згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років. Крім того, позивач зазначив, що згідно тимчасового договору оренди землі №70 від 02.01.2007 року до затвердження на сесії в установленому законом порядку цього проекту землеустрою, зазначена земельна ділянка була передана ТОВ «Акмангіт» в оренду.
В подальшому, у зв`язку із затвердженням генерального плану с. Приморське та зміною меж населеного пункту, Приморською сільською радою було прийнято рішення №299-VІ-ХV від 18.10.2012 року та №312-VІІ-ХХІV від 26.01.2018 року про надання дозволу позивачу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9203 га, в довгострокову оренду строком на 49 років, та згідно договору №05 від 01.01.2018 року позивачеві передана в користування земельна ділянка до 31.12.2020 року на період здійснення землевпорядних робіт. На виконання вищевказаних рішень сільської ради товариством було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду та здійснювались необхідні заходи для його погодження.
Разом з тим, 06.03.2018 року Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області, було прийнято рішення №328-VII-ХХV «Про затвердження детального плану території», а саме - земельної ділянки, на якій знаходиться база відпочинку позивача. Згідно із вказаним рішенням, на вищезазначеній земельній ділянці передбачено індивідуальне дачне будівництво двохповерхових житлових будинків. 
Позивач вважає, що вказаний детальний план території фактично змінює положення Генерального плану села Приморське щодо функціонального призначення земельної ділянки. Також позивач вважає, що затвердження вказаного детального плану відбулось без попереднього його оприлюднення та проведення обов`язкових громадських слухань, тобто в порушення вимог чинного законодавства, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Акмангіт» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, що мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, товариство з обмеженою відповідальністю «Акмангіт» посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем із суттєвим порушенням визначеної законодавством процедури його прийняття і прав позивача на участь в громадських обговореннях та на доступ до публічної інформації.
Апелянт зазначив, що у порушення вимог ч. 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідач не оприлюднив проекти рішень сільської ради щодо замовлення детального плану території, на якій розташована база відпочинку "Будівельник", а також щодо його затвердження. Також апелянт вказав, що в ході розгляду даної справи відповідач не довів, що ним оприлюднювався проект детального плану території, який був затверджений оскаржуваним рішенням. При цьому, оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.
Апелянт посилався на те, що договір на розроблення детального плану було укладено 04.01.2018 року, завдання на розробку ДПТ було також затверджено сільським головою 04.01.2018 року, тоді як оголошення про проведення громадських слухань стосовно цього проекту детального плану було розміщено 02.01.2018 року у газеті "Наше время", тобто на момент, коли проект ДПТ не був створений і навіть договору на його розроблення не було укладено. Надана відповідачем копія оголошення в газеті про проведення громадських слухань проекту детального плану території не містить жодної інформації про мету, склад та зміст містобудівної документації, за допомогою якої можна ідентифікувати територію чи проект ДПТ щодо якого планувались громадські слухання. 
На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги посилання товариства на те, що завдання на розроблення детального плану території в с. Приморське та висновок щодо його погодження підписано не уповноваженою особою, не обґрунтувавши при цьому своїх висновків.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 року задоволено клопотання третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про заміну третьої особи її правонаступником. Замінено третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 процесуальним правонаступником - Толоконніковою Наталією Володимирівною.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 22.12.2017 року Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області було прийнято рішення № 294-VII-XXІІІ "Про надання дозволу на розробку детального плану території для індивідуального дачного будівництва на території с. Приморського Кілійського району Одеської області", згідно з яким вирішено надати виконавчому комітету Приморської сільської ради дозвіл на розроблення детального плану території земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, площею 0,2000 га, що знаходиться за адресою: с. Приморське, Кілійського району Одеської області, покладено функції замовна на розробку детального плану території на виконком Приморської сільської ради.
06.03.2018 року Приморська сільська рада Кілійського району Одеської області прийняла рішення № 328-VII-XXV, пунктом 1 якого було затверджено детальний план території в                 с. Приморське на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області з метою індивідуального дачного будівництва площею 0,2000 га.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та порушення процедури його прийняття.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення Приморської сільської ради є обґрунтованим та правомірним, прийнятим у відповідності до вимог чинного законодавства.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження в даному випадку є пункт 1 рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року  № 328-VII-XXV «Про затвердження детального плану території в с. Приморське на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області".
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на те, що оскаржуваним рішенням не порушені права позивача, тоді як судовому захисту підлягає саме порушене з боку суб`єкта владних повноважень право або інтерес особи.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцева рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
У статті 4 КАС України у чинній редакції визначено терміни «нормативно-правовий акт» та «індивідуальний акт»:
- нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;
- індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Отже, до нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.
Ненормативним (індивідуальним) правовим актам притаманні наступні ознаки:                            а) спрямовуються на врегулювання конкретних (одиничних) актів соціальної поведінки;                     б) поширюються лише на персонально визначених суб`єктів; в) містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією; г) не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів; д) не мають зворотної дії в часі.
Аналогічна правова позиція щодо визначення поняття нормативно-правового акта викладена у рішеннях Конституційного Суду України від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001,         від 23 червня 1997 року № 2-зп, від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування (пункт 4 мотивувальної частини).
У Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року визначено, що детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території (пункт 3 частини першої статті 1); містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій (пункт 7 частини першої статті 1).
Аналіз положень статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозволяє стверджувати, що детальний план території містить правові приписи нормативного характеру, які розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово.
Затверджуючи своїм рішенням містобудівну документацію щодо детального плану території місцева рада формує обґрунтування щодо деталізації положень генерального плану міста, тобто здійснює нормативне регулювання відповідних відносин.
З огляду на вказані ознаки колегія суддів вважає, що рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV "Про затвердження детального плану території в с. Приморське на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області" є нормативно-правовим актом.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі № 520/14995/16-а, від 09 квітня 2020 року у справі № 807/150/16, від 26 травня 2020 року у справі №750/11932/16-а.
В свою чергу, статтею 264 КАС України встановлено особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень.
За правилами цієї статті, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. 
При зверненні до суду позивач посилався на те, що на території земельної ділянки, щодо якої затверджено детальний план, розташований комплекс нежитлових будівель та споруд бази відпочинку "Будівельник", власником якого згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно є ТОВ "Акмангіт". Також позивач посилався на те, що за рішеннями Приморської сільської ради товариству було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,39 га (яка включає спірну земельну ділянку, про затвердження детального плану якої прийнято оспорюване рішення) та згідно попереднього договору резервування земельної ділянки № 05 від 01.01.2018 року, укладеному між Приморською сільською радою та ТОВ "Акмангіт" згідно рішення сесії Приморської сільської ради від 26.01.2018 року № 306-VII-XXIV "Про резервування земельних ділянок та встановлення орендної плати на землю в межах с. приморське на період виготовлення проектної документації відведення земельної ділянки", товариству передана земельна ділянка під базою відпочинку "Будівельник", площею 0,9203 га,  в користування до 31.12.2020 року на період здійснення землевпорядних робіт.
Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що затвердження детального плану території в даному випадку  впливає на право позивача, як особи, яка мала намір отримати спірну земельну ділянку в оренду. На думку колегії суддів, товариство з обмеженою відповідальністю "Акмангіт" має право оскаржити п. 1 рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV, як суб`єкт правовідносин, у яких може бути застосовано цей акт.
Частиною 3 ст. 264 КАС України визначено, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.
З огляду на зазначені положення процесуального законодавства, посилання відповідача на пропуск товариством строку звернення до суду є необґрунтованим.
В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями статті 264 КАС України також передбачено певну процедуру розгляду адміністративними судами спорів про оскарження нормативно-правових актів, в тому числі нормативно-правових актів, прийнятих органами місцевого самоврядування.
Так, встановлено, що у разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.
Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи.
Оголошення має бути опубліковано не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, а у випадку, визначеному частиною десятою цієї статті, - у строк, визначений судом.
Якщо оголошення опубліковано своєчасно, вважається, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи. Скарги на судові рішення в цій справі заінтересованих осіб, якщо вони не брали участі у справі, залишаються без розгляду.
Отже, для оскарження нормативно-правових актів органу місцевого самоврядування передбачена інша процедура, ніж та, що передбачена для оскарження актів індивідуальної дії.
В даному випадку судом першої інстанції не було дотримано передбаченої статтею 264 КАС України процедури розгляду даної категорії справ, зокрема, судом не було зобов`язано відповідача опублікувати оголошення про відкриття провадження у справі у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений, що свідчить про неповідомлення всіх заінтересованих осіб про судовий розгляд справи.
Недотримання встановленого законом спеціального порядку розгляду спорів про визнання нечинним нормативно-правого акта є істотним порушенням процесуального права, який впливає на права та інтереси інших осіб, на яких поширюється дія нормативно-правового акта.
Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №750/11932/16-а.
Усуваючи вказане порушення вимог процесуального закону, суд апеляційної інстанції ухвалою від 05.03.2020 року зобов`язав Приморську сільську раду Кілійського району Одеської області опублікувати оголошення про відкриття провадження у справі № 420/1603/19 у виданні, в якому оскаржуваний у цій справі акт був або мав бути офіційно оприлюдненій, із зазначенням в такому оголошенні вимог позивача щодо оскаржуваного акту, реквізитів нормативно-правового акту, дати, часу і місця судового розгляду адміністративної справи та надати до П`ятого апеляційного адміністративного суду докази опублікування наведеного оголошення.
На виконання вимог зазначеної ухвали Приморська сільська рада Кілійського району Одеської області надала до суду докази опублікування 21.05.2020 року в газеті "Наше врємя" оголошення про розгляд справи № 420/1603/19 в П`ятому апеляційному адміністративному суді.
Що стосується надання правової оцінки оскаржуваному рішенню та дотриманню відповідачем передбаченої законодавством процедури прийняття вказаного рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад.
Так, відповідно до п. 34 та п. 42 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.
Згідно ст. 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій. Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям. До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону. Питання у сфері містобудування, віднесені до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, можуть розглядатися на засіданнях громадських та архітектурно-містобудівних рад, утворених відповідно до законодавства.
У пункті 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.
При цьому, у пунктах 2, 3 частини 1 цієї статті вказано, що генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;  детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.
Згідно ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.
Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території.
Частиною 4 ст. 19 цього Закону визначено, що детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.
Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Частиною 8 ст. 19 Закону визначено, що детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.
Таким чином, детальний план території є видом містобудівної документації, яка уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. 
Згідно ч. 3 ст. 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовники містобудівної документації зобов`язані забезпечити: 
1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я населення;
2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу "Охорона навколишнього природного середовища" або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості;
3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні;
4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні;
5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію;
6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.
Оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні, проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості замовнику містобудівної документації.
Механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях (далі - містобудівна документація), визначає Порядок розроблення містобудівної документації, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16.11.2011 року № 290 (далі - Порядок № 290), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до п. 4.1 Порядку № 290, рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.
Згідно п. 4.8 Порядку № 290 детальний план території розробляється для територій житлових районів мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. 
Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного  пункту.
Пунктом 4.3 Порядку № 290 визначено, що замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї, зокрема, при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що органом, уповноваженим на надання дозволу на розроблення детального плану території міста є відповідна сільська, селищна, міська рада, а замовником розроблення детального плану території є виконавчий орган такої ради.
З огляду на зазначене, Приморська сільська рада є уповноваженим на видачу дозволу на розроблення детального плану території в с. Приморське органом, а виконавчий комітет, як виконавчий орган Приморської сільської ради правомірно визначений замовником розроблення містобудівної документації детального плану.
Згідно п. 4.9 Порядку № 290, крім функцій, визначених у пункті 1.4 розділу I цього Порядку, замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні: забезпечує проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року № 555 "Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні".
Зазначеним вище Порядком (далі - Порядок № 555) визначено механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій (далі - містобудівна документація).
Пунктом 2 Порядку № 555 встановлено, що проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації. 
Згідно п. 3 Порядку № 555, сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи відповідно до частини третьої статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забезпечують: 
оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими  правовими, економічними та екологічними наслідками; 
оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації; 
реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації; 
узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення); 
оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації. 
Пунктами 4-5 Порядку № 555 визначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній  території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування. 
Оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування. 
Повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити: 
1) інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі; 
2) основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; 
3) відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення; 
4) інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації; 
5) інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; 
6) відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; 
7) інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо).
Підставою для подання пропозицій до проектів містобудівної документації відповідному органу місцевого самоврядування є повідомлення про початок процедури їх розгляду (п. 6 Порядку № 555).
З метою з`ясування обставин щодо дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення про затвердження детального плату території, судом апеляційної інстанції ухвалою від 05.03.2020 року було витребувано від Приморської сільської ради докази оприлюднення рішення щодо розроблення проекту містобудівної документації (детального плану) з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; докази оприлюднення розробленого проекту містобудівної документації (графічних матеріалів детального плану); відомості стосовно того, чи подавались громадськістю пропозиції з приводу розроблення детального плану території та у разі подання таких, доказів про результати їх розгляду; докази оприлюднення рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV «Про затвердження детального плану території».
На виконання вимог зазначеної ухвали суду, відповідач надав письмові пояснення, згідно яких повідомлено суд, що рішення щодо розроблення проекту містобудівної документації (детального плану) з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками не приймалось та, відповідно, не оприлюднювалось.
З матеріалів справи встановлено, що в даному випадку Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області було прийнято рішення № 294-VII-XXІІІ від 22.12.2017 року "Про надання дозволу на розробку детального плану території для індивідуального дачного будівництва на території с. Приморського Кілійського району Одеської області". Доказів опублікування цього рішення відповідачем не надано.
Щодо дотримання порядку оприлюднення проекту містобудівної документації на місцевому рівні, відповідач зазначив, що розроблений проект містобудівної документації також не оприлюднювався.
В свою чергу відповідач зазначив, що на виконання вимог чинного законодавства Приморською сільською радою 02.01.2018 року було опубліковано в газеті "Наше врємя" оголошення щодо проведення 05.02.2018 року громадських слухань щодо затвердження детального плану території.
У підтвердження вказаного відповідачем було надано копію сторінки газети "Наше врємя" від 02.01.2018 року.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" саме оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні та проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості замовнику містобудівної документації.
У постановах від 10 липня 2018 року у справі № 369/7675/14-а, від 14 серпня 2018 року у справі № 695/725/15-а, від 19 червня 2019 року у справі № 815/1884/18, від 13 березня 2020 року у справі № 320/6466/18 Верховний Суд зазначив, що системний аналіз правових норм дає підстави дійти до висновку, що громадські слухання щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються оприлюдненням проектів містобудівної документації на місцевому рівні, наданням особам, які мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій; безпосереднім поданням пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування; утворенням погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюдненням результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.
Як встановлено судом та підтверджено відповідачем, проект детального плану території в с. Приморське на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області з метою індивідуального дачного будівництва не оприлюднювався, доступ до цієї інформації громадськості забезпечено не було.
Неоприлюднення самого проекту детального плану унеможливлює подання заінтересованими особами пропозицій щодо нього.
Крім того, зміст опублікованого повідомлення про проведення громадських слухань не відповідає положенням п. 5 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та не містить всієї необхідної інформації.
Вказане свідчить про не забезпечення належної процедури проведення громадських слухань щодо проекту вказаного детального плану. 
Колегія суддів також враховує посилання апелянта на те, що у порушення ст. 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" оголошення про проведення громадських слухань було розміщено у друкованому засобі масової інформації 02.01.2018 року, тоді як договір на розроблення детального плану території було укладено з відповідним виконавцем робіт  лише 04.01.2018 року.
Дійсно, наявною в матеріалах справи копією договору про розроблення детального плану території № 003/18 підтверджується, що його було укладено між Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області та ФОП ОСОБА_5 04.01.2018 року. За умовами вказаного договору Замовник замовляє, а Виконавець бере на себе виконання робіт по виготовленню містобудівної документації - детального плану території земельної ділянки на території с. Приморського Кілійського району для індивідуального дачного будівництва.
Таким чином, повідомлення про проведення громадських слухань по обговоренню проекту детального плану території було опубліковано до розроблення самого проекту детального плану, тобто за відсутності предмету обговорення, що свідчить про грубе порушення вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року № 555.
Пунктом 4.12 Порядку №290 встановлено, що виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, відповідна районна державна адміністрація забезпечують оприлюднення  детального плану території протягом 10 днів з дня його затвердження. 
Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.
Частиною 11 статті 59 цього Закону визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". 
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації, до яких ст. 13 цього Закону віднесено і органи місцевого самоврядування,  зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.
Частиною 2 ст. 15 цього Закону передбачено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.
В даному випадку відповідачем у порушення зазначених вимог чинного законодавства не було оприлюднено рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV.
Надана відповідачем роздруківка з сайту Приморської сільської ради: prymorska-rada.at.ua не є належним доказом оприлюднення оскаржуваного рішення та жодним чином не підтверджує таке оприлюднення, з огляду на те, що вказані у даній роздруківці посилання стосуються зовсім інших рішень Приморської сільської ради. На сайті Приморської сільської ради відсутні відомості щодо оприлюднення рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV.
Враховуючи все вищезазначене колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідачем не було дотримано процедури оприлюднення проекту містобудівної документації - детального плану території та проведення громадських слухань, що виключало можливість затвердження такого детального плану. 
Враховуючи викладене оскаржуване рішення сільської ради не може вважатись  законним та обґрунтованим.
Звертаючись з позовом до суду першої інстанції ТОВ "Акмангіт" просило визнати рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV протиправним та скасувати його.
В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Частиною 9 статті 264 КАС України визначено, що суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.
Статтею 265 КАС України передбачено наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним. Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили. 
Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду (ч. 2 ст. 265 КАС України).
З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 264 КАС України, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV є протиправним та підлягає визнанню нечинним, а вимоги позивача про скасування цього рішення задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або матеріального права.
Колегія суддів вважає, що вказані у даній постанові порушення допущені судом першої інстанції є, відповідно до вимог ст. 317 КАС України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 921 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 35968 від 14.03.2019 року.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 року, яка була задоволена судом апеляційної інстанції, товариством з обмеженою відповідальністю "Акмангіт" було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 88833 від 08.06.2019 року, а за подання апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 року товариством було сплачено судовий збір у розмірі 2881,50 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 98131 від 26.12.2019 року.
Враховуючи задоволення позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню на користь ТОВ «Акмангіт» за рахунок бюджетних асигнувань Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області підлягає сума сплаченого судового збору у розмірі 6723,50 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 264, 265, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Акмангіт» - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «Акмангіт» задовольнити частково.
Визнати протиправним та нечинним пункт 1 рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 06.03.2018 року № 328-VII-XXV «Про затвердження детального плану території в с. Приморське на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області».
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Роз`яснити відповідачу його обов`язок у відповідності до ч. 1 ст. 265 КАС України  невідкладно опублікувати резолютивну частину судового рішення про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним у виданні, в якому цей акт мав бути офіційно оприлюднений, після набрання рішенням законної сили.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області (код ЄДРПОУ 04379522, місцезнаходження: 68350, Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Центральна, 13а) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Акмангіт" (код ЄДРПОУ 33010597; місцезнаходження: 68300, Одеська область, м. Кілія, вул. Іванова, буд. 44-А) судовий збір в сумі 6723 (шість тисяч сімсот двадцять три) гривні 50 копійок. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених  ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 12.06.2020 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                     Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                          Л.В. Стас

Суддя:                                                                                                           І.О. Турецька