УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 2-2494/2010
Провадження № 22-ц/4820/793/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 квітня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        представниці стягувача        Ковальчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2019 року про відмову у видачі дубліката виконавчого документа та поновленні пропущеного строку для пред`явлення його до виконання,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У вересні 2019 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі – АТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.
АТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначило, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на його користь 40 452 долара 30 центів США заборгованості за кредитним договором і 1 820 грн судового збору. На підставі цього рішення 18 жовтня 2010 року суд видав виконавчий лист №2-2494/10, який перебував у Другому відділі державної виконавчої служби міста Хмельницького на примусовому виконанні. За повідомленням органу державної виконавчої служби виконавчий документ повернуто стягувачу через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, наразі, виконавчий лист не надходив на адресу заявника. Оригінал виконавчого документа втрачено при пересилці, внаслідок чого стягувач позбавлений можливості пред`явити його до виконання в установлений законом строк. Рішення суду залишається невиконаним, а тому пропущений заявником строк пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає поновленню.
За таких обставин АТ «Райффайзен Банк Аваль» просило суд видати дублікат виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2010 року №2-2494/10, визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення його до виконання та поновити цей строк.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2019 року в задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.
Суд виходив з того, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не довело втрату виконавчого листа та наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення його до виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що виконавчий документ втрачено, а строк пред`явлення його до виконання пропущено з поважних причин, однак, суд першої інстанції не врахував цих обставин, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися вимоги заяви, та не дотримався приписів ст.ст. 81, 89 ЦПК України.
У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», яке в подальшому змінило свою назву на АТ «Райффайзен Банк Аваль», 40 452 долара 30 центів США заборгованості за кредитним договором і 1 820 грн судового збору.
На підставі цього рішення 18 жовтня 2010 року суд видав виконавчий лист №2-2494/10, який перебував у Другому відділі державної виконавчої служби міста Хмельницького на примусовому виконанні (виконавче провадження №37965590).
26 травня 2015 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХIV «Про виконавче провадження» (далі – Закон №606-ХIV) у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
На теперішній час місцезнаходження виконавчого документа не відоме.

а) щодо вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа

Застосовані норми права

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.
Зазначене конституційне положення кореспондується з нормами п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, а також ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ), яка в силу ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.
Із положень ст. 6 Конвенції слідує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (далі – Перший протокол) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» («Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraіne», заява №40450/04, рішення від 15 жовтня 2009 року, п.п. 51-53) сформулював загальні принципи виконання судових рішень, зазначивши, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Підпунктом 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За змістом указаних процесуальних норм єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат – це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, на підставі якого його видано, та чи не втратило це рішення законної сили.
Згідно довідки Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького від 17 серпня 2018 року №35165/1420-32 (а.с. 48) виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2010 року №2-2494/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 322 404 грн 48 коп. повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону №606-ХIV. Станом на 16 серпня 2018 року цей виконавчий документ повторно на виконання до відділу державної виконавчої служби не пред`являвся. 
Із довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» №114/5-163437/1 від 9 вересня 2019 року (а.с. 41), слідує, що за період з 16 квітня 2013 року (дати направлення заяви про відкриття виконавчого провадження) до 9 вересня 2019 року вказаний виконавчий лист не надходив на адресу банку.
Довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» №114/5-163437/2 від 9 вересня 2019 року (а.с. 42) підтверджено, що заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 червня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 40 452 доларів 30 центів США заборгованості за кредитним договором і 1 820 грн судового збору залишається невиконаним.
Зібрані у справі докази вказують на те, що виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2010 року №2-2494/10 відсутній як у самого стягувача, так і на виконанні в органі державної виконавчої служби, тому його втрачено.
Суд першої інстанції не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про недоведеність втрати виконавчого документа.

б) щодо вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

Застосовані норми права

Відповідно до п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону №606-ХIV (в редакції на час видачі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2010 року №2-2494) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадку, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його поновлення.
За змістом п. «а» ч. 1, ч. 2 ст. 22 Закону №606-ХIV (у тій же редакції) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. 
Законом України від 4 листопада 2010 року №2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» (далі – Закон №2677-VI) закон №606-ХIV викладено в новій редакції, яка набрала чинності з 9 березня 2011 року.
В силу ст. 22 Закону №606-ХIV (у новій редакції) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, – протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи – протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються, зокрема, для виконання судових рішень – з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, – з наступного дня після його постановлення.
Згідно з ч. 3 ст. ст. 23 Закону №606-ХIV (в новій редакції) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, – з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Як передбачено п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2677-VI виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.
5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 2 червня 2016 року №1404 «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VIII).
Із положень ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VIII слідує, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 червня 2010 року, за яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором і судові витрати, набрало законної сили 2 серпня 2010 року.
АТ «Райффайзен Банк Аваль» пред`явило виконавчий лист до виконання до 2 серпня 2013 року, тобто своєчасно, внаслідок чого строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався.
26 травня 2015 року державний виконавець повернув виконавчий лист стягувачу, АТ «Райффайзен Банк Аваль», у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, тому строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
АТ «Райффайзен Банк Аваль» вправі було пред`явити виконавчий лист до виконання до 26 травня 2016 року.
На час набрання чинності Законом №1404-VIII (5 жовтня 2016 року) цей строк сплив, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» пропустило строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Матеріали справи не містять доказів обізнаності стягувача про повернення йому органом державної виконавчої служби виконавчого листа.
За таких обставин АТ «Райффайзен Банк Аваль» пропустило строк пред`явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин.
Суд першої інстанції не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не довело наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Не врахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, не давши належної оцінки зібраним доказам, суд першої інстанції помилково виходив з того, що заява АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання є необґрунтованою.
Цю заяву слід задовольнити.

Щодо судових витрат

Заяву стягувача про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання задоволено, внаслідок чого з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» слід присудити 2 159 грн 63 коп. судового збору за подання заяви та апеляційної скарги (57,63+2102).

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2019 року про відмову у видачі дубліката виконавчого документа та поновленні пропущеного строку для пред`явлення його до виконання скасувати та прийняти нове судове рішення.
Видати дублікат виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2010 року №2-2494/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 3 квітня 2007 року №014/2088/82/445, яка виникла станом на 17 грудня 2009 року в сумі 40 452 долара 30 центів США, що за курсом Національного банку України станом на 2 червня 2010 року еквівалентно 320 584 грн 48 коп., і судових витрат в сумі 1 820 грн, а всього – 322 404 грн 48 коп.
Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2010 року №2-2494/10 до виконання.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (місцезнаходження – 01011, місто Київ, вулиця Лєскова, 9; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 14305909) 2 159 гривень 63 копійки судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в частині вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2020 року.

Судді:                                                        О.І. Ярмолюк

                                                                       А.В. Купельський

                                                                       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Стефанишин С.Л.        
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 27