ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 квітня 2020 року           справа №200/2838/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року  у справі  № 200/2838/19-а (головуючий І інстанції Михайлик А.С., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області)  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Мако-Трейдінг»  до  Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Мако-Трейдінг» (далі – ТОВ «Мако-Трейдінг») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – ГУ ДПС у Донецькій області, відповідач) про  скасування податкового повідомлення-рішення № 0000481200 від 12.05.2016 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року  позов задоволений: скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 року № 0000481200 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на 62 553 825,00 грн. (т. 2 а.с. 58-63).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні  позову, через порушення норм матеріального та процесуального права, неврахування обставин, що мають значення для справи (т. 2 а.с. 118-119).
В обгрунтування доводів посилався на правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки позивачем в порушення ст. 57 ПК України невірно задекларовано збільшення податкового зобов`язання звітного податкового періоду, що уточнюється (позитивне значення) – не враховано зменшену попередньо нараховану суму податку в сумі 62553825 грн. згідно податкової декларації від 09.11.2015 року № 92287211701, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на 62553825 грн.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.01.2020 року допущено заміну відповідача – ГУ ДФС у Донецькій області  на Головне управління ДПС у Донецькій області.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення – без змін (а.с. 139-141).
Представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутність, а представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду.
Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача, явка якого не визнавалася обов`язковою, виходячи із спливу строку розгляду справи та достатності доказів в матеріалах справи, розглянувши справу у письмовому провадженні.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи. 
ТОВ «Мако-Трейдінг» є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 37967910, є платником податку на прибуток. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру місцезнаходженням позивача є: 83015, м. Донецьк, вулиця Богдана Хмельницького, б.102. 
ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на прибуток позивача за 3 квартали 2015 року (уточнюючої) № 926649505 від 08.04.2016 року, за наслідком якої складено акт № 00014/05-62-12-00 (т. 1 а.с 13-16). 
Актом перевірки встановлено, що декларацією за 3 квартали 2015 року від 09.11.2015 року № 9228721701 (нова звітна) підприємством задекларовані збитки  в сумі 824434 грн. (рядок 7 декларації за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30.12.2013 року № 872) та зменшено нараховану суму податку на 62553825 (рядок 13 ЗП). Додатком ЗП до рядку 13 податкової декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2015 року (код рядку 13) від 09.11.2016 року зменшено нараховану суму податку на 62553825 грн. (рядок 13.7 сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового  кодекс України глави розділу 2 та абзацу 2 пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України є складовою рядку 13додатку ЗП) (т. 1 а.с. 15). 
Декларація з податку на прибуток за 3 квартали 2015 року (уточнена) від  08.04.2016 № 9276649505 (форма затверджена наказом Міністерства фінансів України № 897 від 20.10.2015) уточнює наступні показники: дохід від будь-якої діяльності (р. 01 декларації за діючою формою); об`єкт оподаткування (р. 04 декларації за діючою формою) та податок на прибуток (рядок 6 декларації за діючою формою). За даними уточнюючої декларації за 3  квартали 2015 року № 9276649505 від 08.04.2016 року ТОВ «МАКО-ТРЕЙДІНГ» декларує податок на прибуток в сумі 8 637 927 грн. (рядок 06) та збільшення зобов`язання звітного (податкового) періоду рядок 27 декларації з податку на прибуток на 8 637 927 грн. (т.1 а.с. 15).
Таким чином, в порушення вищенаведеним вимогам статті 57 ПКУ товариством  невірно задекларовано збільшення податкового зобов`язання звітного податкового періоду, що уточнюється, а саме 8 637 927 грн., не враховуючи зменшення нарахованої суми податку 62 553 825 грн. в декларації за 9 місяців 2015 року (нова звітна) від 09.11.2015 року № 9228721701 (т.1 а.с. 15).
Згідно висновків акту, дані камеральної перевірки свідчать про заниження податкових зобов`язань  в декларації з податку на прибуток  (уточнена) № 9276649505 від 08.04.2016 року за три квартали  2015 року на 62 553 825,00 грн. (т. 1 а.с. 16).
12.05.2016 року ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000481200, яким  позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на 62 553 825,00 грн. (т. 1 а.с. 12).
Викладені в акті камеральної перевірки обставини стосовно показників декларації за  9 місяців 2015 року – нової звітної № 9228721701 від 09.11.2015 року та уточнюючої № 9276649505 від 08.04.2016 року не є спірними. Спірним питанням в межах цієї справи є допущення позивачем порушень заповнення уточнюючої декларації за 9 місяців 2015 року № 9276649505 від 08.04.2016 року, та наявність підстав для збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на 62 553 825,00 грн.
Згідно ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. 
Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 46.1. статті 46 ПК України  податкова декларація, розрахунок є  документом, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.  Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.
Якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації. У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, для якого цим Кодексом встановлено обов`язок подання звітності в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі. (пункт 46.4. ст. 46 податкового кодексу України).
Відповідно до п. 46.5 статті 46 ПК України  форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.  Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. (п. 48.1. ст.. 48 Податкового кодексу України).
Статтею 50 Податкового кодексу України встановлено можливість  внесення змін до податкової звітності. Згідно приписів цієї статті  у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені. 
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку. 
Згідно п. 137.1 статті 137 ПК України в редакції, чинній до 01.01.2016 року, податок на прибуток нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Відповідно до п. 137.4 ст. 137 ПК України податковим (звітним) періодом є календарний рік з урахуванням положень, визначених пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу. Податковий (звітний) рік для платників податків починається з першого календарного дня податкового (звітного) року і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) року, крім: виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня поточного звітного року і закінчується 30 червня наступного звітного року.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України  в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» № 5083- VI від 05 липня 2012 року, що набрав чинності 12.08.2012 року, запроваджено сплату авансових внесків з податку на прибуток. Зазначеним  пунктом передбачено таке:
«Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.
У разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов`язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до органу державної податкової служби в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов`язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов`язань.
У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов`язань.
При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому визначено граничний строк подачі річної податкової декларації за попередній звітний (податковий) рік, до місяця подання податкової декларації за поточний звітний (податковий) рік.
Форма розрахунку, передбачена у цьому пункті, затверджується у порядку, встановленому цим Кодексом».
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи 28 грудня 2014 року»  № 71-VIII, що набрав чинності з 01.01.2015 року пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України викладений в такій редакції:
«Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов`язання з цього податку, без подання податкової декларації.
При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно.
У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов`язань.
Податкова декларація, в тому числі розрахунок щомісячних авансових внесків, за базовий звітний (податковий) рік подаються до 1 червня року, наступного за звітним (податковим) роком».
За пунктом 9 підрозділу 4 Розділу Перехідні положення Податкового кодексу України  в редакції Закону № 71-VIII від 28.12.2014 року передбачалося, що у січні - грудні 2015 року та січні - травні 2016 року платники зобов`язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. При цьому сума щомісячних авансових внесків за березень - травень 2016 року обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за 2014 звітний (податковий) рік.
Законом № 652-VIII від 17.07.2015 року пункт 57.1 статті 57 доповнено новим абзацом, відповідно до якого платник податку, який за підсумками першого кварталу (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року та не сплачувати авансові внески: за підсумками першого кварталу - з червня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за півріччя - з вересня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за три квартали -  січня - травня наступного звітного (податкового) року. Податкові зобов`язання визначаються на підставі поданих податкових декларацій.
Згідно нової редакції п. 9 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України у січні - грудні 2015 року платники зобов`язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. Починаючи з 1 січня 2016 року щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств не сплачуються. При цьому платники податку на прибуток підприємств сплачують до 31 грудня 2016 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 2/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за три квартали 2016 року. Розрахунок такого авансового внеску подається платником податку у податковій декларації за три квартали 2016 року. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов`язань.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році»  № 909-VIII від 24 грудня 2015 року, який набрав чинності  01.01.2016 року, внесені зміни до ПК України., а саме, виключені абзаци  четвертий - дванадцятий пункту 57.1 статті 57 ПК України, якими встановлювалась сплата авансових внесків з податку на прибуток підприємств.
Пункт 9 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України викладено в  наступній редакції: у січні - грудні 2015 року платники зобов`язані сплачувати щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року. Починаючи з 1 січня 2016 року щомісячні авансові внески з податку на прибуток підприємств не сплачуються.
Податкова декларація з податку на прибуток до 01.01.2016 року подавалася за формою, затвердженою  наказом Міністерства доходів та зборів України № 872 від 30.12.2013 року, після 01.01.2016  року - за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2015 року  № 897.
Спірне податкове повідомлення-рішення прийнято через встановлення відповідачем під час проведення камеральної перевірки порушення заповнення позивачем уточнюючої декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2015 року, що на думку контролюючого органу призвело до заниження податку на прибуток за звітний період на 62 553 825,00 грн.
В період надання позивачем звітної декларації з податку на прибуток за 9 місяців  2015 року була чиною форма податкової декларації з податку на прибуток підприємства, затверджена наказом Міністерства доходів та зборів України № 872 від 30.12.2013 року.
Форма зазначеної декларації передбачала декларування суми зменшення нарахованої суми податку звітного періоду на суму нарахованих авансових внесків відповідно до пункту 57.1. статті 57 ПК України в рядку 16 ЗП. Значення рядка 16 ЗП декларації переноситься до додатка ЗП до декларації. Сума податку до зменшення розраховується як підсумок показників, відображених у рядках 16.1, 16.2 та 16.3.1 цього додатка, а саме: сума нарахованих у звітному (податковому) періоді щомісячних авансових внесків з податку на прибуток (п. 57.1 ст. 57 та п. 9 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу) (рядок 16.1 додатка ЗП); сума нарахованого та сплаченого податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) відповідно до розділу XII Кодексу щодо об`єктів нежитлової нерухомості (п. 137.5 ст. 137 Кодексу) (рядок 16.2 додатка ЗП); сума нарахованих та сплачених авансових внесків у зв`язку з виплатою дивідендів, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку в поточному звітному (податковому) періоді (рядок 16.3.1 додатка ЗП).
В декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2015 року за формою, затвердженою наказом Міністерства доходів та зборів України від 30.12.2013 року № 872, позивачем задекларовані такі показники: 
рядок 07 «об`єкт оподаткування від всіх видів діяльності» : «-824 434»; 
рядок 13 ЗП «Зменшення нарахованої суми податку»: «62 553 825»
рядок 14 «Податок на прибуток за звітний  податковий період (рядок 10+рядок 11+рядок 12-рядок 13)»: «-62 553 825»;
рядок 16 «Податок на прибуток, нарахований за результатами  останнього календарного кварталу (звітного) податкового періоду (рядок 14 - рядок 15)»: «- 62 553 825».
Право на виправлення помилок, допущених в податковій звітності передбачено статтею 50 ПК України. Зазначеною статтею встановлено 2 альтернативні варіанти виправлення помилок в раніше наданій звітності: шляхом подання уточнюючої декларації або шляхом зазначення уточнених показників  у складі податкової декларації за будь-який наступний звітний податковий період, в такому випадку передбачено подання додатку ВП до декларації.  При виправленні самостійно виявлених помилок, що містяться у раніше поданих деклараціях, використовується форма декларації, що є чинною на час подання уточненої декларації.
Оскільки позивачем надавалися уточнюючі декларації, підстави  подання  додатку ВП до декларації відсутні.  
За загальним правилом в наданій уточнюючій декларації заповнюються рядки, заповненні в декларації, що уточнюється, але з правильними показниками.
В уточненій декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2015 року за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2015 року № 897, позивачем задекларовані наступні показники:
рядок 16 ЗП «Зменшення нарахованої суми податку»: «0»
рядок 16 «Податок на прибуток, нарахований за результатами  останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 - рядок 18)»: «- 8 637 927»;
виправлення помилок: рядок 27 «Збільшення(зменшення) податкового зобов`язання звітного (податкового)періоду, що уточнюється (позитивне (від`ємне) значення (рядок 19 – рядок 19 декларації податкової декларації з податку на прибуток, що уточнюється )) або рядок 27 таблиці 2 додатка ВП до рядків 27-30, 32-34,  36-38 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств»: «8 637 889»;
рядок 30 «Пеня, нарахована  на виконання  вимог пункту  129.1.2 пункту 129.1 статті 129 розділу ІІ Податкового кодексу України або рядок 30 таблиці 2 додатка ВП до рядків 27-30, 32-34, 36-38 податкової декларації з податку на прибуток підприємств: «506 062»;
рядок 31 «Сума штрафу (3%) при відображені недоплати в уточнюючій податковій декларації з податку  на прибуток підприємств»: «259 137».
В рядку 27 податкової  декларації за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України № 897 від 20.10.2015 року, відображується «збільшення (зменшення) податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється (позитивне (від`ємне) значення (рядок 19 – рядок 19 податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка уточнюється)) або рядок 27 таблиці 2 додатка ВП до рядків 27-30, 32-34,  36-38 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (+, -)».  Позивачем в зазначеному рядку уточнюючої декларації відображено суму донарахованого податку за 9 місяців 2015 року – «8 637 927», відповідач вважає, що в зазначеному рядку має відображуватися сума авансових внесків, на яку за декларацією за 9 місяців 2015 року (новій звітній) мав зменшитися нарахований податок звітного періоду та які відображені в рядку 13 ЗП декларації за 9 місяців 2015 року (новій звітній) -– «62 553 825».
Відповідно до пп. 14.1.156 статті 14 ПК України податковим зобов`язанням є  сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Завищення від`ємного значення податку не призводить до заниження зменшення податку до сплати, а тому коригування від`ємного значення податку в сторону зменшення до 0 не є податковим зобов`язанням, на зазначену  суму не може нараховуватися  штрафні санкції та пеня. Таким чином, підстави для відображення як збільшення податкового зобов`язання авансових внесків за 3 квартали 2015 року в сумі 62 553 825,00 грн., відображених  в рядку 13 ЗП  декларації за податку на прибуток (новій звітній)  прибуток, відсутні.
Суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для відображення в рядку 16 ЗП уточнюючої декларації  авансових внесків за 3 квартали 2015 року в сумі 62 553 825 (за аналогією із рядком 13 ЗП попередньої форми податкової декларації), заповнення якого призведе до зміни значення рядків 17 декларації «Сума податку звітного податкового періоду»: «- 53 915 898» («62 553 825» - «8 637 927»), рядку 19 декларації: «53 915 898», втім значення рядку 27 уточнюючої декларації із застосуванням визначеної в ньому формули буде становити  -  «8 637 927» («-53 915 898» - «-62 553 825»), як і задекларував позивач.
З врахуванням суми нарахованих позивачем авансових внесків за 3 квартали 2015 року відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України – 62 553 825 грн., та суми податку за звітний податковий період - 8 637 927, значення рядку 19 уточнюючої декларації – податок на прибуток за 9 місяців 2018 року є від`ємним та становить «-53 915 898» («62 553 825» - «8 637 927»), тобто підстави для нарахування податкових зобов`язань за зазначений податковий період відсутні.
Доводи відповідача щодо наявності підстав для відображення позивачем коригування авансових внесків за 9 місяців  2015 року в рядку 36 уточнюючої декларації за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України № 897 від 20.10.2015 року, розділу «самостійне виправлення помилок по авансових внескам з податку на прибуток» суд також вважає необґрунтованими. Рядок 36 «Збільшення податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється» заповнюється платником у разі  виправлення помилок, що стосуються розміру задекларованих авансових внесків. 
Згідно статті 57 ПК України авансові внески на рік визначаються  в декларації з податку на прибуток за рік, розмір авансових внесків позивача за 9 місяців 2015 року визначався декларацією за 2013 рік (авансові внески за січень та лютий 2015 року) та 2014 рік (авансові внески після березня 2015 року), будь яких помилок їх визначення позивачем не виявилося та не коригувалося. З огляду на що підстави вважати допущення помилки позивачем при визначенні значення рядку 36 декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2015 року (уточнюючій) відсутні.
Також, судом першої інстанції обгрунтовано не взято до уваги посилання відповідача на відображення в КОР платника зменшення податку на прибуток на 62 553 825 грн. двічі, на підставі декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2015 року та річної декларації з податку на прибуток, оскільки порядок ведення відповідачем обліку податку на прибуток не є підставою для збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток. Згідно даних ІКП позивача з податку на прибуток вбачається, що на час подання позивачем уточнюючої декларації з податку на прибуток та на час складення акту камеральної перевірки в ІКП були відсутні показники річної декларації з податку на прибуток за 2015 рік, правомірність заповнення декларації з податку на прибуток за 2015 рік не входить до предмету дослідження в цій справі. В даному випадку спір, що виник між сторонами стосується наявності чи відсутності помилок в наданій позивачем уточнюючій декларації з податку на прибуток за 3 квартали 2015 року.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правильність визначення позивачем значення рядків 27 та 36 декларації з податку на прибуток за 9 місяців 2015 року (уточнюючій) від 08.04.2016 року та відсутність в цій декларації помилок, які б призвели до заниження зобов`язання з податку на прибуток за 3 квартали 2015 року на 62553825 грн., що свідчить про відсутність підстав донарахування зобов`язань з податку на прибуток  на 62553 825 грн. 
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2016 року № 0000481200 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на 62553825 грн.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні. 
Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року  у справі  № 200/2838/19-а за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Мако-Трейдінг»  до  Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення- залишити без змін.
Повний текст постанови складений 1 квітня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Т.Г. Арабей

                                                                                                                     І.Д. Компанієць