УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року
м. Київ
справа № 629/2015/20
провадження № 51- 2627 впс 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                   ОСОБА_1 ,
суддів                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
за участю:
секретаря судового
засідання                           ОСОБА_4 ,
захисника                           ОСОБА_5 ,
розглянув клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження                                №42019110340000101 з Лозівського міськрайонного суду Харківської області до Бориспільського міськрайонного суду Київської області,  
встановив:
До Верховного Суду у порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі–КПК) надійшло клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження                                №42019110340000101 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 309 Кримінального кодексу України (далі – КК) з Лозівського міськрайонного суду Харківської області до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
У своєму клопотанні захисник ОСОБА_8 посилається на те, що згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №42019110340000101, затвердженим прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_9 29 квітня 2020 року, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та більшість перерахованих у реєстрі досудового розслідування осіб, які є свідками у зазначеному кримінальному провадженні, постійно проживають на території Бориспільського району Київської області та в місті Києві.  
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав вимоги, зазначені у клопотанні та просив направити кримінальне провадження №42019110340000101 за  обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з Лозівського міськрайонного суду Харківської області до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.  
Інших учасників судового провадження належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду клопотання, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у розгляді клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, перевіривши матеріали обвинувального акту та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 слід відмовити.
Згідно з частиною 3 статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а  також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
З обвинувального акту у кримінальному провадженні №42019110340000101, затвердженого прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_9 , убачається, що останнє за часом кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , було вчинене на території Лозівського району Харківської області.
Згідно з абзацом шостим частини першої статті 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Проте, колегія суддів не вбачає у доводах захисника ОСОБА_8 , викладених ним у клопотанні та поясненнях захисника ОСОБА_5 , наданих під час розгляду клопотання у Верховному Суді, винятковості ситуації у даному кримінальному провадженні та обставин, які б могли завадити судам розглянути його у розумні строки.   
З огляду на зазначене, Суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження №42019110340000101 з Лозівського міськрайонного суду Харківської області до Бориспільського міськрайонного суду Київської області слід відмовити.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає. 
 
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2   	    ОСОБА_3