ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 травня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2607/18	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Будішевської Л.О.
суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:
від позивача - не з`явився,
від відповідача - не з`явився,
від третьої особи - Бондаренко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2019, ухвалене суддею Гутом С.Ф., м. Одеса, повний текст складено 27.12.2019
у справі № 916/2607/18
за позовом  ОСОБА_1 
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" 
про стягнення 393 906 грн.

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі ФДМУ), в якому просив суд стягнути з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський клуб ТЦФ» (далі ТОВ «Морський клуб ТЦФ») 393 906 грн., з яких: 284 466 грн. пені та 109 410 грн. штрафу. 
Позов мотивований порушенням відповідачем обов`язку щодо своєчасної передачі ТОВ «Морський клуб ТЦФ» нерухомого майна на виконання умов договору оренди від 20.09.2005, поновленого рішенням господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15. 
Позивач зазначає, що він є засновником (учасником) ТОВ «Морський клуб ТЦФ» та володіє часткою розміром 70% статутного капіталу, а у зв`язку з невиконанням відповідачем вищезазначеного рішення суду його позбавлено можливості отримати дивіденди від господарської діяльності товариства, що є підставою для стягнення з ФДМУ на користь ТОВ «Морський клуб ТЦФ» штрафних санкцій.
Заперечуючи проти задоволення позову, ФДМУ зазначив, що 01.03.2016 на виконання рішення господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 між ФДМУ та ТОВ «Яхт-клуб» Одеса-2009» (правонаступником якого є ТОВ «Морський клуб ТЦФ») підписано акт приймання передачі державного майна. Вказаний акт підписаний безпосередньо генеральним директором Бондаренко А.В., який є позивачем у даній справі. Після його підписання неодноразово сплачувалась орендна плата, останній платіж здійснено 14.11.2016. Тобто, своїми діями позивач підтвердив поновлення даного договору оренди державного нерухомого майна. На даний час позивач користується державним майном та не сплачує ні орендну плату, ні пеню.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2018 залучено до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Морський клуб ТЦФ».
В письмових поясненнях по суті спору від 03.01.2019 ТОВ «Морський клуб ТЦФ» підтримало доводи та вимоги ОСОБА_1 
Рішенням господарського суду Одеської області від 17.12.2019 у справі №916/2607/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Місцевий господарський суд виходив з того, що стороною за договором оренди з боку орендаря є саме ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» (правонаступником якого є ТОВ «Морський клуб ТЦФ»), отже права та обов`язки набуває саме товариство, як сторона договору. При цьому, права та обов`язки учасників (акціонерів) цього товариства, жодним чином не змінюються. 
Суд зазначив, що повноваження позивача, як директора ТОВ «Морський клуб ТЦФ», діяти від імені товариства є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи. Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи. Таким чином, порушення права ОСОБА_1 на отримання певної частки прибутку (дивідендів) ТОВ «Морський клуб ТЦФ» не є достатньою підставою для звернення до суду з даним позовом.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.
Суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності у даній справі фактичного порушення прав учасника товариства.
Позивач у даній справі ОСОБА_1 є також особою - стягувачем за виконавчим документом - наказом господарського суду Одеської області від 04.01.2016 у справі № 916/4494/15.
Відповідачем не виконано свого обов`язку щодо своєчасної передачі третій особі нерухомого майна на виконання умов п. 1.1., 7.1. та 7.8. поновленого договору оренди, а тому з урахуванням ст. 549 ЦК України та ч. 2 ст. 230 ГК України вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ФДМУ на користь ТОВ «Морський клуб ТЦФ», учасником якого є позивач, штрафних санкцій є обґрунтованими. 
Право на розподіл прибутку учасників від господарської діяльності ТОВ «Морський клуб ТЦФ» перебуває у прямій залежності від виконання відповідачем рішення суду у справі №916/4494/15 саме в порядку, визначеному виконавчим документом.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2019 у справі №916/2607/18 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відкрито апеляційне провадження, встановлено ФДМУ та ТОВ «Морський клуб ТЦФ» строк до 10.02.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань. Одночасно скаржнику поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та зупинено дію оскаржуваного рішення господарського суду Одеської області.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 справу №916/2607/18 призначено до розгляду на 12.03.2020 о 10:30 год.
14.02.2020 від ФДМУ надійшов відзив на апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на його подання.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив про її безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, що за договором оренди права та обов`язки були набуті безпосередньо товариством, як стороною договору, а права та обов`язки учасників (акціонерів) залишились незмінними.
04.03.2020 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів даної справи доказів відсутності договірних відносин між позивачем та відповідачем через невиконання до цього часу рішення господарського суду Одеської області у справі № 916/4494/15 в частині здійснення передачі майна на умовах договору оренди від 20.09.2005 (вх. № 375/20/Д3 від 04.03.2020).
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-учасника колегії Поліщук Л.В. судове засідання 12.03.2020 не відбулось, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 26.03.2020 о 12:00 год.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020, у зв`язку введенням в Україні карантину через спалах у світі короновірусу «COVID-19», повідомлено учасників даної справи, що розгляд апеляційної скарги 26.03.2020 не відбудеться та роз`яснено, що про дату, час та місце судового засідання вони будуть повідомлені додатково.
У зв`язку з прийняттям Урядом України рішення про пом`якшення режиму карантину, введеного у зв`язку з поширенням короновірусу "COVID-19", ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.05.2020 розгляд апеляційної скарги ДП «АМПУ» призначено на 28.05.2020 о 10:00 год.
В судове засідання 28.05.2020 з`явився представник ТОВ «Морський клуб ТЦФ», який просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2019 у справі №916/2607/18 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.
Представники ОСОБА_1 та ФДМУ в судове засідання не з`явились, про день, час там місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів даної справи додаткових доказів (вх. № 375/20/Д3 від 04.03.2020), колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 113 ГПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Як вже зазначалось раніше, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 роз`яснено учасникам справи про їх право у строк до 10.02.2020 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань. 
ОСОБА_1 отримав вказану ухвалу 05.02.2020, що підтверджується наявним в матеріалах даної справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.126 т.2), проте із клопотанням звернувся лише 04.03.2020.
Колегією суддів також враховуються, що ч. 1 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Разом з тим, ОСОБА_1 не надано відповідної заяви про поновлення процесуального строку для подання клопотання, не зазначено про поважність причин пропуску цього строку і в самому клопотанні.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що клопотання ОСОБА_1 подано після закінчення строку, встановленого ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2020, колегія суддів дійшла висновку про залишення його без розгляду.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника ТОВ «Морський клуб ТЦФ» учасників справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2005 між ФДМУ (орендодавець) та ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» (правонаступником якого є ТОВ «Морський клуб ТЦФ») (орендар) укладено договір оренди державного нерухомого майна №ДФ28, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, що не є цілісним майновим комплексом, а саме: 54/1000 комплексу будівель морського вокзалу: у літ. "Б": 81 - малий елінг, 96-великий елінг. 83, 84. 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92. 97, 98, 99, 100-рундуки на першому поверсі, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62 - рундуки на другому поверсі. 16- магазин, 20-склад магазину, 41,.42-вмивальня. 43, 44, 45, 48.4 9-душова, 50, 46, 47- туалети; 38-кладова. 34. 24-диепетчерські, 15, 16, 17, 25-офіс, 23- коридор; 26, 27, 28 - приміщення, 12-кімната для переговорів, ІЗ-кухня, 11-кают-компанія, 18, 22-вмивальня. 19, 21- туалети, 20-ванна; загальною площею 2084,8 кв.м; 54/1000 холлу-8, що перебувають на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" (надалі - Підприємство), розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6.
Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кот Д.Г. за реєстровим №2592 (обліковий номер договору 2098409534).
20.09.2005 сторонами договору підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у платне строкове користування вищезазначене майно на умовах, визначених договором оренди.
Відповідно до п. 10.1 Договору оренди цей договір укладено терміном до 20.09.2012 включно, який діє з моменту його підписання сторонами.
Рішенням господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 (яке набрало законної сили 04.01.2016) визнано вказаний договір поновленим на строк і умовах передбачених договором оренди нерухомого майна від 20.09.2005 з дати набрання судовим рішенням законної сили та зобов`язано ФДМУ здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005.
04.01.2016 рішення суду набрало законної сили, у зв`язку з чим видано відповідні накази.
В подальшому, постановою головного державного виконавця Віддіду примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щегловою Є.В. від 30.09.2019, відновлено виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 № 916/4494/15.
Колегією суддів встановлено, що 11.10.2019 ФДМУ звернувся до господарського суду Одеської області з заявою про визнання наказу від 04.01.2016 у справі № 916/4494/15 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.10.2019 у справі № 916/4494/15 заяву ФДМУ задоволено.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 ухвалу господарського суду Одеської області від 24.10.2019 у справі №916/4494/15 скасовано, у задоволенні заяви ФДМУ відмовлено.
Не погодившись з вищевказаною постановою суду апеляційної інстанції, ДП «АМПУ» подало на неї касаційну скаргу, у відкритті касаційного провадження за якою ухвалою Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 916/4494/15 відмовлено.
Таким чином, станом на 30.09.2019 рішення господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 не виконано, акт приймання передачі між відповідачем та третьою особою на підставі договору оренди не складено.
Колегією суддів також враховується, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, як учасник ТОВ «Морський клуб ТЦФ», який володіє часткою розміром 70% статутного капіталу товариства, мотивуючи свої вимоги неможливістю отримати дивіденди від господарської діяльності товариства.
Предметом спору у даній справі є вимога ОСОБА_1 стягнути з ФДМУ на користь ТОВ «Морський клуб ТЦФ» 393906 грн. (пені та штрафу) з підстав несвоєчасної передачі нерухомого майна на виконання умов договору оренди, поновленого рішенням господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15.
Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки стороною за договором оренди з бору орендаря є ТОВ «Морський клуб ТЦФ», тому саме останнє набуває права та обов`язки як сторона договору. Нескладення акту приймання передачі нерухомого майна за договором оренди на виконання рішення суду порушує права та законні інтереси ТОВ «Морський клуб ТЦФ», а не його учасників. При цьому, права та обов`язки учасників (акціонерів) цього товариства, жодним чином не змінюються. Таким чином, порушення права ОСОБА_1 на отримання певної частки прибутку (дивідендів) ТОВ «Морський клуб ТЦФ» не є достатньою підставою для звернення до суду з даним позовом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно із ст. 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Статтею 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Частинами 1, 3 ст. 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Відповідно до ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).
Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
З наведених норм права вбачається, що за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуваються самим товариством, як стороною договору. При цьому сукупність прав та обов`язків безпосередньо учасників цього товариства укладенням товариством договору ніяк не змінюється.
Повноваження діяти від імені юридичної особи  є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки та обов`язки юридичної особи (ст. 239 ЦК України). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 910/1935/19.
Колегією суддів також приймається до уваги усталена практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої акціонер (учасник) юридичної особи, навіть мажоритарний, не може розглядатись як належний заявник, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи (див., зокрема, рішення від 20 травня 1998 року у справі "Кредитний та індустріальний банк проти Чеської Республіки" (Credit and Industrial Bank v. the Czech Republic), заява № 29010/95; рішення від 18 жовтня 2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (Case of Terem LTD, Chechetkin and Olius v. Ukraine), заява № 70297/01, пункти 28-30; рішення від 21 грудня 2017 року у справі "Фельдман та банк "Слов`янський" проти України", заява № 42758/05, пункт 30). При цьому навіть у разі, якщо юридичну особу було ліквідовано, Європейський суд з прав людини розглядає справи за заявою саме такої юридичної особи, допускаючи її представництво в особі акціонера (учасника), якщо юридична особа не може брати участь у справі в особі своїх органів (рішення від 21 грудня 2017 року у справі "Фельдман та банк "Слов`янський" проти України", заява № 42758/05, пункт 1 резолютивної частини).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення права ОСОБА_1 , як учасника ТОВ «Морський клуб ТЦФ», на отримання певної частки прибутку (дивідендів) не є достатньою підставою для звернення до суду з даним позовом.
Рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2019 у справі №916/2607/18 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283
ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
Рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2019 у справі №916/2607/18 залишити без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 02.06.2020.

Головуючий суддя                                                 Л.О. Будішевська

Суддя                                                                                                                                            С.В. Таран

Суддя                                                                                                                                            Л.В. Поліщук