УХВАЛА

13 квітня 2020 року 
Київ
справа №520/10178/19
адміністративне провадження №К/9901/8674/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів Жука А.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Новобаварського районного відділу Державної міграційної служби у місті Харкові, Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про   визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом до Новобаварського районного відділу Державної міграційної служби у місті Харкові, Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Новобаварського районного відділу Державної міграційної служби у місті Харкові та зобов`язати вклеїти фотографію до паспорту громадянина України, а у разі неможливості видати новий;
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" та зобов`язати виконувати передбачені законом дії, що сприятимуть вклеюванню фотографії до паспорта громадянина України, або видачі нового паспорту.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями позивачем 25 березня 2020 року подано касаційну скаргу. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів зазначає таке.
У тексті касаційної скарги викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку із тим, що скаржник засуджений до довічного позбавлення волі та відсутністю достатніх коштів для сплати судового збору.
На підтвердження вказаного позивачем надано до суду довідку Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» №12/9-08 від 23 січня 2020 року, згідно якої станом на 23 січня 2020 року залишок грошових коштів на особовому рахунку ОСОБА_1 складає 00 грн 00 коп.
Дослідивши заявлене клопотання Суд дійшов такого висновку.
Відповідно до   положень статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно зі   статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Так, наявні підстави для звільнення скаржника від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Щодо оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року Суд зазначає таке.
Предметом спору цій справі є правомірність бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо вклеювання до паспорта громадянина України нової фотокартки при досягненні ним 25-річного віку або видачі нового паспорту.
Згідно з частиною першою   статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього      Кодексу      позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу      справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з частиною четвертою   статті 257 КАС України   такими винятками є справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року судом першої інстанції призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Предмет спору у цій справі, характер спірних правовідносин, зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій та викладені у касаційній скарзі доводи й обґрунтування, дають підстави для висновку, що ця адміністративна справа є справою незначної складності.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено.
Верховний Суд відхиляє посилання заявника касаційної скарги про те, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має для нього виняткове значення з тих підстав, що діяльність Верховного Суду полягає у забезпеченні дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, шляхом однакового застосування норм права, оскільки наведені у скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів у справі та не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до таких випадків.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондуються з положеннями частини першої   статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої   статті 328 КАС України   виняткові обставини відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями   248,   328,   333 КАС України Суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на  рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новобаварського районного відділу Державної міграційної служби у місті Харкові, Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук
М.М. Яковенко
Судді Верховного Суду