Постанова
Іменем України
 
10 червня 2020 року
м. Київ
справа № 608/2468/18-ц
провадження № 61-1216св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: державний реєстратор Відділу з питань державної реєстрації Заліщицької районної державної адміністрації Дрозд Світлана Петрівна, Чортківська міська рада, ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Ткач З. Є., Міщій О. Я., Шевчук Г. М., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації Заліщицької районної державної адміністрації Дрозд С. П. (далі - державний реєстратор ВПДР Заліщинської РДА Дрозд С. П.), Чортківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Чортківської міської ради Тернопільської області (далі - ВК Чортківської міської ради) від 13 червня 2018 року № 172, рішення державного реєстратора ВПДР Заліщинської РДА   Дрозд С. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про реєстрацію права власності на житловий будинок.
 
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належало 38/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 28 грудня 2012 року належну їй частку в будинку виділено в окремий об`єкт нерухомого майна. Право власності зареєстровано в Книзі            № 47 за реєстровим номером № 10731 та в електронному реєстрі прав на нерухоме майно від 28 грудня 2012 року. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0287 га, цільове призначення - для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд. Співвласником               62/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 . У будинку відповідача виникла пожежа, в якій згорів дах, і вона вирішила побудувати ще один поверх у житловому будинку. У сторін є спільна несуча стіна, тому, почавши незаконні (без виготовленої: погодженої проектної документації, дозволу органу архітектурно-будівельного контролю) будівельні роботи з добудови до житлового будинку, усі атмосферні опади через порушення цілісності конструкції даху відповідача затікають у її дім, що створює перешкоди останній у користуванні житлом та є загрозою руйнування житлового будинку в цілому. 13 червня 2018 року рішенням Чортківської міської ради Тернопільської області№ 172 ОСОБА_2 виділено в окремий об`єкт нерухомого майна   62/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель споруд із будинковолодіння на АДРЕСА_1 , шляхом присвоєння окремої поштової адреси, і на виділений об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, господарські будівлі та споруди присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 . Рішенням державного реєстратора ВПДР Заліщинської РДА Дрозд С. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень здійснено реєстрацію права власності на об`єкт житлової нерухомості, житловий будинок загальною площею 74 кв. м, житловою - 24,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_2 , форма власності - приватна, розмір частки 1/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1589163861255, номер запису про право власності 26866523, дата державної реєстрації 26 червня 2018 року. Рішення прийняті всупереч норм цивільного законодавства, які регулюють здійснення права спільної часткової власності, з порушенням порядку державної реєстрації прав, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року      № 1127, оскільки виконавчий комітет не перевірив наявності між співвласниками договору про виділ належної частки ОСОБА_2 із спільного майна або відповідного рішення суду та висновку щодо можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.
 
Посилаючись на викладене, позивач просилавизнати незаконним та скасувати рішення ВК Чортківської міської ради від 13 червня 2018 року № 172, рішення державного реєстратора ВПДР Заліщинської РДА Дрозд С. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про реєстрацію права власності на житловий будинок.
 
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 червня     2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення ВК Чортківської міської ради від 13 червня 2018 року № 172 «Про присвоєння поштової адреси на житловий будинок, господарські будівлі та споруди на АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 ». Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора ВПДР Заліщинської РДА Дрозд С. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 41868512, а саме: права власності на об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 74 кв. м, житловою 24,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_2 , форма власності - приватна, розмір частки - 1/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1589163861255, номер запису про право власності 26866523. Визнано незаконним та скасовано запис про реєстрацію права власності на об`єкт житлової нерухомості, житловий будинок загальною площею 74 кв. м, житловою 24,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_2 , форма власності - приватна, розмір частки - 1/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1589163861255, номер запису про право власності 26866523, дата державної реєстрації 26 червня 2018 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 належить 32/100 частини у будинковолодінні, а ОСОБА_2 - 68/100 частини у будинковолодінні. Приймаючи рішення про державну реєстрацію права власності на частину житлового будинку, державний реєстратор всупереч вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не перевірив наявності між співвласниками будинку договору про виділ належної частки ОСОБА_2 із спільного майна або відповідного рішення суду, що має наслідком порушення права позивача, як співвласника житлового будинку.
 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 погодилась на виділення ОСОБА_1 38/100 частини будинку в окреме будинковолодіння, останній видане свідоцтво про право власності 1/1 частину житлового будинку, яке ОСОБА_2 не оскаржувала. Із матеріалів справи та пояснень сторін убачається, що належні сторонам житлові приміщення є ізольованими одна від одної, мають окремі виходи, окремі системи життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), і складають окремі об`єкти нерухомого майна. Таким чином, після виділу ОСОБА_1 належної їй частки у спільному майні та реєстрації права власності, як на цілісний об`єкт нерухомості, фактично припинено право спільної часткової власності для обох співвласників житлового будинку. Із урахуванням цієї обставини, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення абзацу             3 пункту 54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року      № 1127, і Порядку надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України                  від 22 червня 2011 року № 703, у редакції, чинній на момент проведення реєстрації права приватної власності за позивачем) яким передбачено, що при проведенні державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв`язку з виділенням окремого об`єкта нерухомого майна із складу об`єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, право спільної власності на виділений об`єкт нерухомого майна із складу об`єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, не припиняється. Враховуючи те, позивачу на підставі рішення ВК Чортківської міської ради від 26 грудня 2008 року № 758 виділено належну їй частку, яка відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_1 становить 1/1 частка, ОСОБА_2 не потрібно було подавати договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду, оскільки ОСОБА_1 не є співвласником майна, яке підлягає державній реєстрації. Отже, відповідач нарівні з позивачем мала право на відповідне оформлення права власності на належні їй 68/100 частини у будинку, як на самостійний цілісний об`єкт приватної власності.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У січні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду, що ОСОБА_1 не є співвласником майна, яке підлягає державній реєстрації, суперечать положенням абзацу З пункту 54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, і Порядку надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. 
 
У березні 2020 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що державний реєстратор не мав перевіряти наявність у заявника договору про виділ у натурі частки із спільного майна на будинковолодіння або відповідного рішення суду, оскільки на момент проведення реєстрації права власності - співвласники житлового будинку були відсутні. Дійсною причиною звернення до суду позивача було бажання вирішити інші свої проблеми пов`язані із усуненням перешкод у користуванні житлом та відшкодуванням шкоди спричиненої затіканням опадів, а тому спосіб захисту обраний позивачем неправильний і не може захистити її прав. 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду апеляційної інстанції відповідає нормам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.
 
Встановлені судами обставини
 
Будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.
 
Щодо частини будинковолодіння ОСОБА_2 .
 
Згідно із свідоцтвом про право власності від 25 червня 2004 року, реєстровий напис від 20 липня 2004 року № 4850, ОСОБА_2 , належить на праві приватної власності 62/100 частини житлового будинку за адресою:              АДРЕСА_1 . Підстава: розпорядження голови держадміністрації від 15 березня 2004 року № 119.
 
Право власності за ОСОБА_2 на 62/100 частини житлового будинку зареєстровано Чортківським обласним комунальним міжрайонним БТІ, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 20 липня 2004 року за ОСОБА_2 . 
 
Згідно з державним актом на землю серії ЯА № 389273, виданого 13 вересня       2005 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 324 кв. м, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована на АДРЕСА_1 . 
Відповідно до висновку Чортківського обласного комунального міжрайонного БТІ щодо технічної можливості поділу об`єктів нерухомого майна від 20 червня          2018 року № 514, 62/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель на АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , та який розташований на земельній ділянці площею 324 кв. м, може використовуватись як новоутворений об`єкт та як самостійний об`єкт цивільних правовідносин.
 
Рішенням ВК Чортківської міської ради від 13 червня 2018 року № 172 «Про присвоєння поштової адреси на житловий будинок, господарські будівлі та споруди на АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_2 » вирішено виділити в окремий об`єкт нерухомого майна 62/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд будинковолодіння на    АДРЕСА_1 , шляхом присвоєння окремого поштової адреси; на виділений об`єкт нерухомого майна - житловий будинок господарські будівлі та споруди присвоїти поштову адресу на АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_2 .
 
Щодо частини будинковолодіння ОСОБА_1 .
 
Рішенням ВК Чортківської міської ради від 17 жовтня 2001 року № 374 розглянута заява ОСОБА_1 про присвоєння окремого номера будинковолодінню та вирішено присвоїти будинковолодінню на АДРЕСА_1 , окремий номер АДРЕСА_1 власником якого є 

ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно                     від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_1, згідно з яким їй належить приватна власність на 1/1 будинку АДРЕСА_1 . Підстава видачі свідоцтва - рішення ВК Чортківської міської ради від 26 грудня 2008 року     № 758. 
 
Вказані обставини також підтверджуються актом обстеження від 22 червня        2018 року № 530, виконаним техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_8 , зі змісту якого вбачається, що при обстеженні об`єктів та перевірки архівних документів встановлено, що Чортківським ОК МБТІ виділено в окремий об`єкт решта 38/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та присвоєно окремий адресний номер: АДРЕСА_1 , та зареєстровано як 1/1 частина в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 28 грудня      2012 року за № 38886835. 
 
Право власності за ОСОБА_1 зареєстровано в Книзі № 47 за реєстровим номером № 10731 та в електронному реєстрі прав на нерухоме майно від 28 грудня 2012 року, в яких посвідчено право власності на «цілий» будинок без зазначення частки. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0287 га, цільове призначення - для будівництва житлова будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 3892, виданого Чортківською міською радою 04 серпня 2005 року.
 
Крім того, з довідки Чортківського МБТІ від 20 червня 2018 року вбачається, що за ОСОБА_1 38/100 частини будинку виділені в окреме будинковолодіння на         АДРЕСА_1 , згідно з рішенням Чортківський міської ради від 17 жовтня 2001 року № 374. Інших співвласників житлового будинку немає. 
 
Належні сторонам житлові приміщення є ізольованими одна від одної, мають окремі виходи, окремі системи життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), і складають окремі об`єкти нерухомого майна.
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
 
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
 
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
 
Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Установивши, що ОСОБА_1 на підставі рішення ВК Чортківської міської ради      від 26 грудня 2008 року № 758 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - 38/100 частини будинковолодіння від 28 грудня 2012 року серії НОМЕР_1, згідно з яким їй належить приватна власність на 1/1 будинку та присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_1 , суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов правильного висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки у цій справі між сторонами склалася така ситуація, коли позивач належні їй 38/100 частини будинковолодіння виділила в окреме будинковолодіння, а дізнавшись про те, що  ОСОБА_2 зробила те саме із своїми 62/100 частини будинку, вирішили звернутися до суду з цим позовом, вказуючи на те, що нотаріально посвідчений договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна між сторонами у справі не укладався, а отже, рішення ВК Чортківської міської ради від 13 червня 2018 року № 172 та рішення державного реєстратора ВПДР Заліщинської РДА Дрозд С. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про реєстрацію права власності на житловий будинок, є незаконними, оскільки право спільної часткової власності не припинилося.
 
Разом з тим Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що у цій справі має місце зловживання правом, оскільки після здійснення ОСОБА_1 реєстрації права власності на її частину будинковолодіння як на окреме майно, фактично право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинилося, а отже, відсутні порушені, оспорювані чи невизнані права позивачаоскаржуваними нею рішеннями ВК Чортківської міської ради та державного реєстратора. 
 
Таким чином, оскільки позивачу на підставі рішення ВК Чортківської міської ради від 26 грудня 2008 року № 758 виділено належну їй частку у будинковолодіння як на окремий об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_2 не потрібно було подавати договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду, оскільки ОСОБА_1 не є співвласником будинковолодіння за адресою:                   АДРЕСА_2 .
 
В оцінці доводів заявника про те, що після пожежі в будинку, ОСОБА_2 без виготовленої та погодженої проектної документації, дозволу органу архітектурно-будівельного контролю самостійно, та без її згоди, як співвласника будинку, провела добудову до житлового будинку, з якої усі атмосферні опади затікають у її частину будинку, що створює перешкоди у користуванні житлом та є загрозою руйнування житлового будинку в цілому, не є підставою ні для скасування рішення суду апеляційної інстанції ні для визнання незаконними ВК Чортківської міської ради та державного реєстратора, оскільки у разі порушення *ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» про незабезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель, існує визначений законом спосіб захисту таких порушених прав.
 
Твердження заявника про те, що ОСОБА_2 після пожежі здійснено самочинне будівництво також є безпідставними, оскільки ці обставини не є предметом спору.
 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновку суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками суду апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, проте повноваження суду касаційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).
 
Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 395, 401, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
 
Постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         О. В. Ступак
 
                                                                                                  І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                           Г. І. Усик