ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/2416/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.
за участю представників: відповідача – Голіков О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнус-Мікс" та апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2019 ( суддя першої інстанції Семененко М.О.) в адміністративній справі №280/2416/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнус-Мікс"   до  Головного управління ДФС у Запорізькій області,  Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Магнус-Мікс»  звернулося з позовом до Вознесенівського управління у м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у порушенні порядку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), зокрема податкової накладної №1 від 28.03.2019року на суму 335498,40 грн., в т.ч. податок на додану вартість (далі ПДВ) 55916,40 грн., та податкової накладної №2 від 29.03.2019 року на суму 370512,36 грн., в т.ч. ПДВ 61752,06 грн., реєстрацію яких зупинено в ЄРПН та зобов`язати відповідача зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №1 від 28.03.2019року на суму 335498,40 грн., в т.ч. ПДВ 55916,40 грн., та податкову накладну №2 від 29.03.2019 року на суму 370512,36 грн., в т.ч. ПДВ 61752,06 грн. відповідача та визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17.04.2019року, про анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість та зобов`язати відповідача внести відомості в Реєстр платників ПДВ про реєстрацію позивача, платником податку на додану вартість.
Позиція викладена у позові обґрунтована тим, що у відповідності до норм податкового законодавства  складені податкові накладні по взаємовідносинам з контрагентом, які направлені для реєстрації в ЄРПН. Реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена з підстав того, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. На виконання зазначених вимог позивач направив до відповідної Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, пояснення та копії документів. Однак позивач отримав квитанції у яких зазначено, що вказані пояснення не прийнято до розгляду у зв`язку з тим, що ТОВ «Магнус-Мікс» згідно даних Реєстру платників ПДВ не є платником ПДВ. Позивач вважає, що відповідачем порушений порядок реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, оскільки всупереч нормам чинного законодавства контролюючим органом не прийнято рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН. Крім того, позивачем виявлено, що контролюючим органом 17.04.2019 року анульовано реєстрацію ТОВ «Магнус-Мікс» як платника податку на додану вартість на підставі самостійного рішення. Причиною анулювання стала «відсутність поставок та не надання декларацій». Позивач зазначає, що вказане рішення про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість, унеможливило подання ним податкової декларації з ПДВ за березень 2019 року у встановлений законом строк до 20.04.2019 року, а також уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ за квітень 2018 року, що призвело до порушення його законного права на включення до податкового кредиту суми ПДВ на підставі отриманих податкових накладних за березень та квітень 2019 року та права позивача на включення до податковою кредиту суми ПДВ на підставі отриманих податкових накладних за квітень 2018 року.  
Рішенням суду від 20.11.2019 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо відмови в прийнятті та розгляді поданих ТОВ «Магнус-Мікс» повідомлень від 09.05.2019 року № 1 та від 09.05.2019           року № 2 щодо надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №1 від 28.03.2019року та №2 від 29.03.2019року, реєстрацію яких в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено. Зобов`язано Головне управління ДФС у Запорізькій області прийняти та розглянути подані ТОВ «Магнус-Мікс» повідомлення від 09.05.2019року № 1 та від 09.05.2019 року № 2 щодо надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №1 від 28.03.2019 року та №2 від 29.03.2019року, реєстрацію яких в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На рішення суду надійшла апеляційна скарга від ТОВ «Магнус-Мікс», в якій зазначено, що суд припустився помилкового висновку в частині відмови в задоволені позовних вимог стосовно зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено, а також в частині в частині відмови в задоволені позовної вимоги про визнання  протиправним та скасування рішення відповідача  від 17.04.2019 року №319 про анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість та зобов`язання поновити реєстрацію позивача в Реєстрі платника ПДВ.
За результатами апеляційного перегляду справи просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. 
Також з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернувся відповідач – ГУ ДПС у Запорізькій області, в якій апелянт зазначає, що судом не досліджено належним чином коло прав та обов`язків, а також наявність необхідних повноважень у суб`єктів владних повноважень, які брали участь у спірних правовідносинах.
За результатами апеляційного перегляду справи просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині  задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.  
Відзив на апеляційну скаргу надав представник ГУ ДФС у Запорізькій області, в якому зазначили, що згідно з п.184.2 ст.184 ПК анулювання  реєстрації  може здійснюватися за самостійним  рішенням відповідного контролюючого органу. Неподання платником ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців декларації з податку на додану вартість та/або подання такої декларації яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту є підставою для анулювання реєстрації такої особи як платника податку на додану вартість за самостійним рішенням контролюючого органу. За результатами апеляційного перегляду справи просить відмовити  в задоволені апеляційної скарги.
Представник відповідача подав клопотання про заміну сторони відповідача Головного управління ДФС у Запорізькій області на його правонаступника – Головного управління ДПС у Запорізькій області, відповідно до ст. 52 КАС України. 
Як вбачається з клопотання відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» визначено, що визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.
Відповідно до наказу №10 від 29.08.2019 ГУ ДПС у Запорізькій області розпочало виконання функцій та повноважень ГУ ДФС у Запорізькій області, що припиняється.
Відповідно до ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним клопотання відповідача задовольнити та замінити Головне управління ДФС у Запорізькій області на її правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.
Під час апеляційного перегляду справи, встановлено, що між позивачем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТК КЛАСІК» (покупець) укладено Договір поставки №1319 від 01.03.2019, відповідно до пункту 1.1 та 1.2 якого постачальник зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Найменування, кількість, візуалізація товару, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці відповідно до цього договору, визначаються сторонами у рахунку-фактурі, який є невід`ємною частиною цього договору як додаток (а.с.76-81).
На виконання умов даного договору позивачем здійснено поставку товару:
- за видатковою накладною №2803/1 від 28.03.2019 товару Цемент ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара (25кг) в кількості 5100,00 шт., виставлено рахунок-фактуру №2803/1 від 28.03.2019 (а.с.82,83).
- за видатковою накладною №2903/2 від 29.03.2019 товару Цемент ПЦ ІІ/Б-Ш-400 тара (25кг) в кількості 2070,000 шт., Цемент ПЦ І-500-Н (25кг) EU в кількості 88,200 т на загальну суму 370512,36 грн., виставлено рахунок-фактуру №2903/2 від 29.03.2019 (а.с.84, 85).
На виконання вимог ПК України позивачем складено:
- податкову накладну №1 від 28.03.2019 на загальну суму 335 498,40 грн., у тому числі ПДВ 55916,40 грн. та надіслано її до ЄРПН для реєстрації (а.с.86).
- податкову накладну №2 від 29.03.2019 на загальну суму 370 512,36 грн., у тому числі ПДВ 61 752,06 грн. та надіслано її до ЄРПН для реєстрації (а.с.87).
Через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів позивач отримав квитанції від 15.04.2019 до податкової накладної №1 від 28.03.2019 та до податкової накладної №2 від 29.03.2019, в яких містилась інформація про зупинення реєстрації податкової накладної відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанціях зазначено, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (а.с.88, 89).
Позивач скористався своїм правом та направив на адресу відповідача ДФС України повідомлення від 09.05.2019 №1 та від 09.05.2019 №2 щодо надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №1 від 28.03.2019 та №2 від 29.03.2019 (а.с.90, 91).
У відповідь позивач отримав квитанції №1, №2 від 09.05.2019, у яких зазначено, що вказані пояснення не прийнято до розгляду у зв`язку з тим, що ТОВ «Магнус-Мікс» згідно даних Реєстру платників ПДВ не є платником ПДВ, запропоновано надати нове пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН з врахуванням зауважень (а.с.92, 93).
Судом встановлено, що на підставі довідки ГУ ДФС у Запорізькій області про подання/неподання платником ПДВ податковому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців від 17.04.2019 №319/1 відповідачем 1 прийнято Рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Магнус-Мікс» №319 від 17.04.2019. Рішення прийняте у зв`язку з не поданням до контролюючого органу протягом 12 послідовних податкових місяців декларацій з ПДВ та поданням таких декларацій, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг та відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України (а.с.132-134).
Вважаючи протиправними дії контролюючого органу щодо не прийняття до розгляду поданих пояснень та додаткових документів та не погоджуючись с правомірністю рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 308   КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам,  суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Підпунктом 201.16.1 пункту  201.16  статті  201 Податкового кодексу України  встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На час виникнення  правовідносин, критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року.
У Листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: « 1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту  16.1.3  пункту  16.1  статті  16  та абзацу першого пункту  49.2  і пункту  49.18  статті  49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту  16.1.3  пункту  16.1  статті  16  та  пункту  46.2  статті  46 Податкового кодексу України  (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. …».
Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ «Магнус-Мікс» та вчинених з ТОВ "АТК КЛАСІК", операцій з постачання товару, до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 Листа Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018року,  матеріали справи не містять, відсутня така інформація і у Квитанції   від 28.03.2019 року та від 29.03.2019 року.
Рішення регіональною Комісією ДФС  про ризиковість платника не приймалося.
Зазначене свідчить про безпідставність та необґрунтованість зупинення реєстрації податкової накладної №1,2 як передумови прийняття відповідного рішення Комісією про відмову в реєстрації податкової накладної.
Пунктом 21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Таким чином, підставами для прийняття  рішення про відмову/зупинення в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;
ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;
надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.
З матеріалів справи вбачається, що позивач в порядку, визначеному п.201.16 ст.        201 ПК України, надав Державній фіскальній службі України копії документів по спірних господарських операціях та податковим накладним, однак відповідачем не зазначено, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
Відповідно до частини другої ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходив з того, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, однак, в даному випадку присутнє лише посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, що призвело до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Щодо спору в частині анулювання свідоцтва платника ПДВ, колегія суддів зазначає наступне.
Правовою підставою для прийняття вказаного рішення слугували положення підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, а саме: особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців подає контролюючому органу декларацію з податку на додану вартість, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
В обґрунтування фактичних підстав відповідач посилався на неподання Товариством  протягом періоду з травня 2018 року по квітень 2019 року (тобто послідовні 12 місяців) податкової звітності з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції, виходив з того, що протягом періоду з травня 2018 року по квітень 2019 року Товариством  не подавалося  декларацій з податку на додану вартість, а тому рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ є правомірним.
Колегія суддів  погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України  реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби. Свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників податків на додану вартість визначається Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №  1130, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2014 за №  1456/26233 (далі - Положення).
Відповідно до пункту 5.2 Положення анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з реєстру.
У відповідності до пункту 5.5. Положення анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу). Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Згідно з пунктом 5.6 Положення контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ виключно за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).
При цьому підпункт 3 пункту 5.5 Положення передбачає, що у разі анулювання реєстрації на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України такими підтвердними документами є:
довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців;
реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців.
          Як встановлено з матеріалів справи, за період з травня 2018 року по квітень 2019 року ТОВ «Магнус-Мікс» подавало контролюючому органу податкову декларацію з податку на додану вартість: за червень 2018 № 3366108720 від 09.07.2018 року (а.с.45-46).
Також є обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно того, що позовна вимога про зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні в ЄРПН є такою, що задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною з огляду на те, що контролюючим органом не розглядалися пояснення та подані позивачем документи на підтвердження господарських операцій, а тому і відповідне рішення відповідачем не приймалося.   
Суд вважає, що обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права, тому належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання ГУ ДФС у Запорізькій області прийняти та розглянути подані ТОВ «Магнус-Мікс» повідомлення від 09.05.2019 №1 та від 09.05.2019 №2 щодо надання пояснень та/або копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №1 від 28.03.2019 та №2 від 29.03.2019, реєстрацію яких в ЄРПН зупинено.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційних скарг порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційні скарги слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322,325,328,329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнус-Мікс" залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2019 в адміністративній справі №280/2416/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили відповідно до   ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328,    329 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складено 10.06.2020 року.    

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва