Ухвала
 
11 червня 2020 року
м. Київ
 
справа №335/9784/19
провадження №61-8662ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В.,                   Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 31 січня 
2020 року та постанову Запорізького апеляційного судувід 19 травня 2020 рокуу справі за позовом  ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року  ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 
2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 213 753,80 грн. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення моральної шкоди у визначеному позивачем розмірі, про стягнення суми втраченого заробітку, про стягнення суми на відшкодування втраченого майна, про стягнення витрат на правову допомогу, зобов`язання зробити у засобах масової інформації повідомлення про рішення, що реабілітують позивача, відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного судувід 19 травня 2020 рокуапеляційну скаргу   ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2020 року скасовано в частині відмови у стягненні відшкодування втраченого внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури і суду заробітку за період з 10 січня 2014 року по 04 червня 2014 року, скасовано в частині відмови у стягненні витрат на відшкодування суми, сплаченої у зв`язку з наданням юридичної допомоги та ухвалено в цій частині нову постанову наступного змісту.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування втраченого заробітку внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури і суду за період з 10 січня 2014 року по 04 червня 2014 року задоволено частково.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування витрат на правову допомогу  задоволено.
Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування втраченого заробітку внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури і суду за період з 10 січня 2014 року по 04 червня 2014 року - 33 123,29  грн та витрати на правову допомогу - 27 000 грн. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
09 червня 2020 року ОСОБА_1  звернувся із касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 31 січня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та відшкодування вартості втраченого майна.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, що застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року у справі №757/53996/17.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу №335/9784/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                          В. С. Висоцька
 
                                                                                                      І. В. Литвиненко 
 
                                                                                                      І. М. Фаловська