33/804/311/20 
                                                                                221/3227/20 
                                               
Категорія: ч. 3 ст. 17220 КУпАП                                                                 Єдиний унікальний номер 221/3227/20
                                     Номер провадження  33/804/311/20

                                                     ПОСТАНОВА
                                                      ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

15 червня 2020 року                                                                                                    м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І., за участю секретаря Меркулової Я.О, розглянув  апеляційну скаргу  захисника Біцулової А.А. на постанову  судді  Волноваського районного суду Донецької області від  18 травня 2019 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

Притягнуто до адміністративної відповідальності за  ч. 3 ст. 17220 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3655,00 грн. в дохід держави.

Особи, що брали участь 
у розгляді справи:                           
                                         захисник   Біцулова А.А.

Короткий зміст  оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення військовослужбовець ОСОБА_1 11 травня 2020 року о 00:15 години, під час дії особливого періоду, на території базового табору військової частини НОМЕР_1 , що розташоване у АДРЕСА_2 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. проміле, за що передбачена адміністративна відповідальність за  ч. 3 ст. 17220КУпАП.   

Постановою судді від 18 травня 2020 року ОСОБА_1 призначено 3 ст. 17220 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3655 грн. в дохід держави. 

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В  апеляційній скарзі захисник Біцулова А.А., посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суддя  не дав належної оцінки  доказам у справі на підтвердження вживання ОСОБА_1 алкогольні напоїв. Він  хворіє на ОСОБА_2 . На результати медичного освідчення можливо вплинуло вживання енергетика чи постійне вживання знеболюючих ліків (кетанол, барбовал). До того ж зазначає, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, за висновком службової характеристики за час проходження служби виявив високі морально – етичні професійні та ділові якості, відповідає займаній посаді.

Частиною 3 ст. 17220 КУпАП,  передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами 1 або 2 цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі саме порушення, або в умовах особливого періоду. 

Проте, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить відомостей про те, яким нормативно – правовим актом передбачена дія особливого періоду та чи діяв особливий період на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. А також не містить відомостей про адміністративні стягнення за такі саме порушення, за які його було притягнуто протягом року. В матеріалах справи міститься лише акт медичного огляду № 566 від 11 травня 2020 року, з якого вбачається, що біологічне середовище ОСОБА_1 не досліджувалось. При цьому, зазначає, що  у вказаному акті не зазначені номер, дата останньої перевірки спеціального технічного засобу – алкотестеру. Також під час медичного обстеження ОСОБА_1 свідки, пойняті присутніми не були, акт для ознайомлення йому не надавався, як і не надавався сертифікаційний документ на технічний засіб – алкотестер.

Заслухавши  захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду
            На сам перед слід зауважити, що  ОСОБА_1 не  інкримінується  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП за кваліфікуючою ознакою «вчинення особою, як протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення».  Тому апеляційні доводи з цього приводу, є безпідставними.
            Не заслуговують на увагу і апеляційні доводи щодо  відсутності   у справі відомостей  про другу кваліфікуючу ознаку – «вчинення    дій в  умовах особливого періоду».
            Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття "особливий період". Як  зазначено  в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі N 205/1993/17-ц (касаційне провадження N 61-1664св17)  особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 "Про часткову мобілізацію" (Указ N 303/2014). Також у цій справі наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
            Окрім наведеної постанови, таку саму правову позицію сформульовано і в інших постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі N 131/1449/16-ц (касаційне провадження N 61-4157св18); від 14.02.2018 у справі N 727/2187/16-ц (касаційне провадження N 61-3951св18); від 20.02.2018 у справі N 640/4439/16-ц (касаційне провадження N 61-4304св18) (Постанова N 61-4304зпв18, 640/4439/16-ц); від 21.02.2018 у справі N 211/1546/16-ц (касаційне провадження N 61-4255св18) та ін.
            Натомість у постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі N 127/13998/17 (касаційне провадження N 61-11716св18)  вказано, що з 18.03.2014 в Україні настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено пунктом 3 Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 (Указ N 303/2014), тобто 45 діб. Також у цій постанові зазначено, що Указ (Указ N 411/2016) про демобілізацію останньої шостої черги мобілізованих було ухвалено 26.09.2016, і згідно з цим Указом у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період. Проте ухвалою Верховного Суду від 11.06.2018 у справі N 127/13998/17 (касаційне провадження N 61-11716св18), постановлено в порядку статті 269 Цивільного процесуального кодексу України, зі згаданої постанови від 25.05.2018 виключено посилання на те, що особливий період пов`язується з тривалістю мобілізації 45 діб. Отже, в Україні дії до теперішнього часу особливий період.
        
             Апеляційні доводи про не відібрання у ОСОБА_1 біологічних зразків при медичному огляді, також є безпідставними, оскільки проведення таких лабораторних  досліджень обов`язково для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, здатних спричинити стан сп`яніння.

             Разом з тим, інші апеляційні доводи заслуговують на увагу.

             Відповідно до ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

             Орган (посадова особа) оцінює докази  за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному  дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

             Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що  мають значення для правильного вирішення справи.
             
             Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення та суд  зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне  правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів  про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації , трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
   Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1   вимоги вказаних норм  законодавства суддею  не дотримані.

     Виявлення ознак алкогольного чи іншого сп`яніння  при вчиненні адміністративного або іншого правопорушення здійснюється  в медичних закладах України. Порядок передбачений   Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).
     Згідно  п. 9 розділу 3  Інструкції  використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що відображається в акті  медичного огляду (п.18 акту).
      Декларацією  про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, передбачені медичні вироби (вимірювальна техніка та обладнання), які відповідають вимогам Технічного регламенту, затвердженого Постановою КМУ № 753 від 02.10.2013 року.
            Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 17220 КУпАП як виконання військовозобов`язаним  обов`язків військової служби   у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, суддя  поклав в основу судового рішення  акт медичного огляду ОСОБА_1 від 11.05.2020 року №566, згідно якого  у нього виявлено алкоголь  0,58% проміле.

           В акті зазначено, що  при обстеженні ОСОБА_1 використовувався   технічний прилад  «Алкотестер 10 Драгер». Між тим, в зазначеній декларації  вказаний технічний прилад відсутній, а в акті  медичного огляду ОСОБА_1   не відображена  дата його останньої повірки.

            Відповідно до  п. 22 розділу 3 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

            Враховуючи наведені порушення порядку  медичного огляду  ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, результати його огляду не можна визнати допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 3 ст. 17220 КУпАП, а саме як виконання військовозобов`язаним  обов`язків військової служби   у стані алкогольного сп`яніння, що суддею при розгляді справи не взято до уваги. Тому постанова судді підлягає скасуванню.       

            Будь які інші докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення відсутні. Тому  справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП.

           Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя  
                                                           ПОСТАНОВИВ
           апеляційну скаргу захисника Біцулової А.А.   задовольнити.
           Постанову Волноваського районного суду Донецької області від  18 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за  ч. 3 17220 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3655 грн. в дохід держави,- скасувати.
           Провадження у справі закрити на підставі п. 1  ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбачено ч. 3 17220 КУпАП.
           Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду     Бєдєлєв С.І.