УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/5083/19         Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я. 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Жизнєвський  Ю. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року                                                                                                   м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Жизнєвський Ю.В., за участі апелянта ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Костюка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2019 року, 
В С Т А Н О В И В:
Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 20.09.2019 року о 20:40 год. на автошляху Київ-Ковель-Ягодин 160 км. керував транспортним засобом - автомобілем марки Mercedes-Benz 1846 д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (2,06 проміле), чим порушив пункт 2.9.а Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На прийняте рішення до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга з доповненнями, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати вказану постанову суду, а справу відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначає, що про вказану постанову випадково дізнався 31.01.2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, а отже, вважає, що термін апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови.
Вважає постанову незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що він не був належним чином, у спосіб визначений діючим законодавством, повідомлений про судовий розгляд. Листи повертались на адресу суду з помітками про закінчення встановленого строку зберігання та з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, тобто без вручення, оскільки надсилалися на іншу адресу, що порушило його право на захист та справедливий судовий розгляд. Неотримання судової кореспонденції обґрунтовує тим, що під час кожного судового засідання він перебував у відрядженнях.
Вказує, що працівниками поліції, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не було йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить відсутність його підпису про ознайомлення із цими нормами законів, чим також порушено його право на захист.
Вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення закону, оскільки у постанові послався на покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі щодо обставин його складання, при цьому не допитавши їх в судовому засіданні.
На його думку, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, у той час як в постанові суду першої інстанції фактично відсутні інші докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Зазначає, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не роз`яснив порядок застосування спеціального технічного засобу, а на його вимогу не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а тому результати його огляду на стан сп`яніння отримані з порушенням вимог законодавства і є недопустимим доказом.
Вважає, що огляд його на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, оскільки строк дії свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 вказаного приладу, закінчився ще 10.02.2015, а отже показання приладу є недопустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує, що працівник поліції, в порушення п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, не оформив оформив відповідне направлення і не запропонував йому провести огляд в закладі охорони здоров`я, після того як він не погодився з результатами вимірювання приладом Drager Alcotest 6810. 
Крім того, зазначає, що поліцейські його не відсторонили від керування транспортним засобом, чим порушили п.7 ст.266 КУпАП.
Зазначає, що звуження прав прийнятими законами, якими внесено відповідні зміни до ч.1 ст.130 КУпАП України, у порівнянні із тим рівнем, що раніше існував, а також позбавлення можливості індивідуалізації юридичної відповідальності, суперечить нормам Конституції України, а тому вказана стаття КУпАП не може бути застосована судом і має бути визнана неконституційною.
Заслухавши доповідача, пояснення апелянта  ОСОБА_1  та його адвоката Костюка С.М., які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не був присутній, про постанову дізнався 31.01.2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, а апеляційну скаргу на неї подав 07.02.2020 року.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд поновлює ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки вважає, що вказаний строк він пропустив з поважних причин. Як з`ясувалося під час апеляційного розгляду, судові повістки ОСОБА_1 суд направляв на адресу, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення ( АДРЕСА_1 ), яка не співпадає з адресою зазначеною в паспорті ( АДРЕСА_2 ), копію якого надано апеляційному суду.
Апеляційний перегляд справи відбувається за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його адвоката Костюка С.М. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , надав пояснення про те, що він підтримує доводи апеляційної скарги, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст.268 КУпАП - дати пояснення. 
Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно оскаржуваної постанови, суд першої інстанції, аргументуючи свої висновки про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 403176 від 20.09.2019 року; роздруківку результату заміру приладу Drager Alcotest 6810 №0564 від 20.09.2019 року до протоколу серії БД № 403176; акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 20.09.2019, рапорт поліцейського від 20.09.2019.
В свою чергу, апеляційний суд вважає, що вказані докази належним чином не доводять вину ОСОБА_1 .
Згідно вимог ч.4 ст.256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які надані захисником, вбачається, що при складенні протоколу працівниками поліції, в порушення вимог ч.4 ст.256 КУпАП, не було роз`яснено ОСОБА_1 положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що свідчить про порушення права останнього на захист.
Відповідно до п.1 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно матеріалів справи, освідування ОСОБА_1 , 20.09.2019 було проведено за допомогою приладу Drager «Alkotest 6810» (а.с.3, 4). 
При цьому, згідно свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007, даний прилад Drager «Alkotest 6810» дозволено для застосування в медичній практиці, дійсність даного свідоцтва встановлено лише до 10.02.2015.
Так, вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та /або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №753 «Про затвердження Технічного регламенту медичних виробів».
Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 №122, Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за ведення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг. Орган з оцінки відповідності інформує, зокрема Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкладені або відхилені сертифікати відповідності.
Відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації.
Із урахуванням викладеного, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст.266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не могли бути використані судом, як беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно вимог ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Однак, в порушення вказаної норми закону, працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, було видано тимчасовий талон на керування та надано можливість продовжувати рух, що в свою чергу викликає сумнів у правомірності дій працівників поліції.
Вищевказане в своїй сукупності свідчить про те, що 20.09.2019, при освідуванні ОСОБА_1 працівники поліції, в порушення зазначеної вище Інструкції застосували прилад, який належним чином не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та не відсторонили останнього від керування транспортним засобом.
Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з матеріалів справи не вбачається.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованим та таким, що суперечить встановленим в матеріалах справи обставинам, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В: 
Поновити  ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: