Справа № 991/3519/20
Провадження1-кс/991/3730/20

У Х В А Л А 
іменем України

12 травня 2020 року                                                                         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 
заявника ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України,
ВСТАНОВИЛА:
07.05.2020 ОСОБА_3 заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду його скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України.
В обґрунтування заявленого відводу захисник посилається на те, що слідчий суддя ОСОБА_4 , розглянувши справу № 760/22359/19, провадження №1-кс/991/2501/19 від 19.02.2020 відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність НАБУ, яка полягала у невнесені відомостей до ЄРДР за його заявою про кримінальне правопорушення. Заявник вважає, що таке рішення свідчить про зловживання владою або службовим становищем і вчиненні слідчим суддею ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Також зазначає, що прийняте рішення є виявом дискримінації по відношенню до заявника, оскільки вважає, що слідчий суддя позбавив його конституційних прав на його оскарження. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява про відвід розподілена слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .
В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначив, що слідчий суддя мав задовольнити заяву ОСОБА_3 і зобов`язати НАБУ внести відомості до ЄРДР. 
Слідчий суддя ОСОБА_4 пояснень з приводу заявленого відводу не надав, подав клопотання про розгляд заяви про відвід без його участі. 
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали заяви слідчий суддя дійшла таких висновків. 
Незалежність і об`єктивність слідчого судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого і загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні. 
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений ст.75, 76 КПК України. Так, відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді для розгляду справи.
Одночасно ст. 76 КПК України встановлює недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість слідчого судді при розгляді питання, що ним розглядається. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, порушенням правил визначення слідчого судді, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними. Із змісту заяви про відвід та висловленої під час судового засідання позиції вбачається, що заявник просить відвести слідчого суддю від розгляду його скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України. Отже, сумніви у неупередженості повинні виникати із тих фактів, що мають бути досліджені при вирішенні саме цього питання. 

Дослідивши відомості, викладені в заяві, слідчий суддя дійшла висновку, що відвід слідчому судді ОСОБА_4 обумовлюється незгодою ОСОБА_3 з прийнятим раніше рішенням слідчого судді від 19.02.2020 у справі № 760/22359/19 (провадження №1-кс/991/2501/19) та застосуванням ним норм Кримінального процесуального кодексу України. Однак жодного взаємозв`язку між скаргою, від розгляду якого захисник просить відвести слідчого суддю ОСОБА_4 , та обставинами його можливої упередженості не вбачається. 
Не досліджуючи зміст і законність судового рішення, яке було постановлене слідчим суддею ОСОБА_4 в іншому провадженні, слідчий суддя, в першу чергу, звертає увагу, що будь-яке рішення, яке постановляється за наслідками розгляду клопотань, скарг, заяв у кримінальному провадженні, виноситься слідчим суддею на підставі дослідження всіх матеріалів справи та оцінки доказів. Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Незгода з постановленим рішенням у випадках, передбачених законом, може бути предметом апеляційного оскарження, а не підставою для відводу слідчого судді. При цьому твердження скаржника про дискримінацію через неможливість оскаржити зазначеного рішення слідчого судді спростовується приписами ст. 309 КПК України, яка прямо визначає чіткий перелік ухвал слідчого судді, що можуть оскаржуватися під час досудового розслідування, а слідчий суддя діє виключно в межах повноважень, визначених кодексом. Тому постановлення слідчим суддею ухвали, яка не підлягає оскарженню згідно зі ст. 309 КПК України, не свідчить про позбавлення ним заявника права на оскарження цього рішення, оскільки такі обмеження визначені безпосередньо процесуальним законодавством. 

Слідчий суддя відхиляє аргументи заявника про те, що слідчий суддя мав постановити інше рішення про задоволення його скарги з огляду на приписи ст. 214 КПК України щодо безумовності внесення відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства в їх сукупності. Адже чинне процесуальне законодавство, крім обов`язку внести відповідні відомості, встановлює також обов`язковість ознак, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а також правила підслідності цих кримінальних правопорушень, що також враховуються при прийнятті відповідних рішень. Крім того, постановлення судового рішення обумовлюється внутрішнім переконанням судді, яке формується в результаті дослідження всіх матеріалів конкретної справи і оцінки доказів в їх сукупності. 

Стосовно зазначених в заяві суджень ОСОБА_3 про вчинення слідчим суддею ОСОБА_4 злочинів як підстави для відводу, то вони не можуть сприйматися як достовірні, і тим більше свідчити про упередженість судді. Адже факт вчинення злочину встановлюється у передбаченому КПК України порядку відповідно до закріплених процедур, а з наданих матеріалів цього не вбачається. Висновки ж заявника про нібито зловживання слідчим суддею владою або службовим становищем обґрунтовуються лише його незгодою з винесеним суддею рішенням у іншій справі. Водночас порядок розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, незгода заявника із прийнятим слідчим суддею рішенням та необґрунтовані посилання на ознаки корупції без надання доказів в підтвердження такого твердження не можуть бути підставами для відводу.

Отже, доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час судового засідання та не свідчать про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді заявленої скарги. Слідчий суддя окремо наголошує на тому, що об`єктивна неупередженість перебуває поза межами особистої поведінки судді та означає відсутність підтверджених фактів, що можуть спричинити сумнів у неупередженості судді. Отже, прояв внутрішнього переконання при розгляді інших питань, що передують відводу судді, не можуть вважатися упередженістю в цілях такого відводу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). Факти, на які посилається заявник, не становлять обставин, передбачених ст. 75, 76 КПК України, і не доводять упередженості слідчого судді при розгляді скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України. За таких умов заява ОСОБА_3 не містить даних, що свідчили б про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , а тому в її задоволенні слід відмовити. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 75- 81, 309 КПК України,  слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити  ОСОБА_3  в задоволенні заяви про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1