КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
1[1]

Справа №  33/824/3568/2019 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП      
    
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
18 жовтня 2019 року                                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року,
 
в с т а н о в и в :
 
Відповідно до постанови судді Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року, 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:                 АДРЕСА_1 , 
визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі  шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
             Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. 
Як встановлено постановою судді, 21 травня 2019 року, в 00 годин 00 хвилин, в смт Пісківка Бородянського району Київської області по                вул. Тетерівській, 1 ОСОБА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, керував автомобілем «Toyota             RAV 4», номерний знак НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП  та провадження у цій справі відносно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.
Зокрема, як зазначає апелянт, при розгляді справи у мотивувальній частині суд припустився суперечливого, необґрунтованого і безпідставного висновку, вказавши наступне: «З відтворених відеозаписів події з нагрудної відеокамери працівників поліції вбачається, що 20 травня 2019 року з 23-ї години 41 хвилини до 00 годин 34 хвилини 21 травня 2019 року зафіксовано подію за участі ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 , який вийшов із-за керма автомобіля…». Отже, як вказує апелянт, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що  суд наклав на нього адміністративне стягнення за  ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з того, що він вчинив правопорушення у виді саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Проте, як стверджує апелянт, під час перегляду наявних відеозаписів подій з нагрудної відеокамери працівників поліції, наявних у справі, ним, не було помічено жодного автомобіля, окрім автомобіля поліції, а тим паче, що він нібито виходив із-за керма автомобіля.
Тобто, як вказує апелянт, на відеозаписах подій з нагрудної камери працівників поліції не видно, що він керував та знаходився за кермом автомобіля «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , а також не були прийняті до уваги його твердження, що він не здійснював  керування в той час вищевказаним автомобілем.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що при розгляді справи не було допитано свідка ОСОБА_2 , який на момент розгляду справи перебував за межами України та він не мав змоги спростувати інкриміноване йому (апелянту) правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ним жодного із складів правопорушення, а також не було допитано свідка ОСОБА_2 , свідчення якого мають істотне значення для всебічного та об`єктивного вирішення справи по суті.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові,  вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190839 від 21 травня 2019 року, який було складено щодо ОСОБА_1  за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а й іншими зібраними по справі матеріалами, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, даними відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», а також у закладі охорони здоров`я.
При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735). 
Як передбачено пунктами 6, 8 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Згідно з вимогами п. 9 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року            № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, якімають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський, забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У відповідності до вимог, передбачених п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом фактичних обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, за вимогою поліцейського, повинен був пройти огляд на стан такого сп`яніння у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду з надуманих підстав, поліцейський в присутності двох свідків, у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначив ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.
При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1  про те, що він не керував автомобілем, не можуть бути визнані обґрунтованими, через те, що не знайшли свого об`єктивного підтвердження під розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.
Що ж стосується інших доводів скарги ОСОБА_1 , у тому числі щодо того, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було допитано свідка ОСОБА_2 , то вони також не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , оскільки, як зазначав останній у своїй скарзі, ОСОБА_2 не було біля машини, коли до нього підійшли працівники поліції та під час оформлення протоколу, а тому він не міг підтвердити той факт, що ОСОБА_1 не керував або не міг керувати транспортним засобом.  
У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційній скарзі  ОСОБА_1 не можуть бути визнані такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування постанови судді про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги   ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року  про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року, відповідно до якої  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського апеляційного суду                                            
                                                                                                            С.О. Новов

 

 

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Стасенко Г.В.