ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2020 року м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі судового засідання Харабарі А.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Крамар І.І., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Крамар І.І. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 травня 2020 року, - 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 травня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті гривень, 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.
Відповідно до постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №297403, 18.02.2020 року о 04 год. 33 хв. у м. Чернівці, по вул. Миколаївській, 32-Б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння – порушення мови, поведінка яка не відповідає дійсності, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
ЄУНСС:725/977/20
Справа № 33/822/237/20                          Головуючий в І інстанції:Войтун О.Б.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП                Суддя: Потоцький В.П.

       На вказану постанову районного суду, адвокат Крамар І.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районним судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розглянуто справу без участі ОСОБА_1 , який мав намір надати суду власні пояснення.
Зауважує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а протокол був складений працівником поліції в той момент коли автомобіль знаходився на стоянці. 
Також апелянт зазначає і те, що долучений до протоколу відеозапис переривався, а тому не можливо встановити чи були дотримані працівниками поліції вимоги ст. 266 КУпАП.
Крім того, вказує і те, що складений протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме в ньому відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 та свідків, які б підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. 
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Крамар І.І., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній зазначених, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона повністю доведена наявними у справі доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.
Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №297403 (а.с.1) свідчать про те, що 18.02.2020 року о 04 год. 33 хв. у м. Чернівці, по вул. Миколаївській, 32-Б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «RENAULT KANGOO», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння – порушення мови, поведінка, яка не відповідає дійсності, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Крім того, викладені в ньому обставини були засвідчені підписами двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Будь-яких заперечень чи зауважень до нього ОСОБА_1 не подавав, що підтверджується матеріалами справи, а в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначив, що пояснення надасть в суді, а тому твердження апелянта в цій частині не відповідають дійсності.
Крім того, такий протокол повністю узгоджується з іншим письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджується відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції (а.с.7 - диск) та письмовими поясненнями свідків, які містяться на арк. 3,4, та з яких вбачається, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Твердження захисника про те, що в письмових поясненнях свідків не містяться дані, які б свідчили, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки це не передбачено жодним нормативно-правовим актом.
При цьому, відповідно до пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ані ОСОБА_1 ні його захисник Крамар І.І. суду не надали.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції вірно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким суд дав обґрунтовану та вмотивовану оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд.
Апеляційним судом надано можливість ОСОБА_1 реалізувати всі свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема надати особисті пояснення суду, однак надані пояснення під час апеляційного розгляду не спростували його вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Усі інші доводи не дають суду апеляційної інстанції для скасування чи зміни рішення районного суду.
Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.
При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП України,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Крамар І.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 травня 2020 року щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП, - без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
       Суддя Чернівецького
апеляційного суду                                                В.П. Потоцький