Ухвала 
 
16 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 344/4640/17
 
провадження № 61-6220ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого              2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Кучак Наталії Василівни про визнання порушеного особистого немайнового права, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу              Кучак Н. В. про визнання порушеного особистого немайнового права, визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.
 
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                    від 30 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду                    Івано-Франківської області від 11 липня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                               від 22 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня                    2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області                                 від 11 липня 2017 року залишено без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                   від 30 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2017 року залишено без змін.
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року у справі за позовом                    ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Кучак Н. В. про визнання порушеного особистого немайнового права, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
 
Заява мотивована тим, що у постанові Верховного Суду від 18 листопада  2019 року у справі № 826/653/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н. В., про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та листах Кальміуського РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області від 05 грудня 2018 року та 05 листопада                    2019 року, які не були відомі на час ухвалення судом рішення у справі, встановлено факт недійсності та непридатності до використання з моменту видачі паспорта НОМЕР_1 , виданого  ОСОБА_1 08 квітня 2000 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області.       На думку заявника ці обставини є безумовною підставою для скасування рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                        від 30 травня 2017 року, оскільки нотаріус не вправі була вчиняти будь-які нотаріальні дії за паспортом, у тому числі, посвідчувати договір купівлі-продажу та використовувати його особисті дані.
 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду ухвалу Івано-Франківської області від 07 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                      від 30 травня 2017 рокувідмовлено.
 
У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, в якій він, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
 
Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
 
Відповідно до абз. 1, 2 пункту 3 та пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» (далі - Постанова), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ЦПК України, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.
 
Згідно з пунктом 7 Постанови обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
 
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
 
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що наведені заявником підстави та обставини, не є нововиявленими і відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України доводи заявника зводяться до переоцінки доказів у справі та не можуть бути підставою для скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня                  2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Кучак Наталії Василівни про визнання порушеного особистого немайнового права, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк