ПОСТАНОВА
Іменем України

24 березня 2020 року 
Київ
справа №623/2283/17
адміністративне провадження №К/9901/46282/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №623/2283/17
за позовом Ізюмської міської ради Харківської області до Головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенка Євгена Вадимовича, третя особа - Ізюмський міський голова Марченко Валерій Віталійович про визнання протиправною та скасування постанови, провадження по якій відкрито      
за касаційною скаргою Ізюмської міської ради Харківської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Чалого І.С., суддів: П`янової Я.В.,  Зеленського В.В.),
у с т а н о в и в :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Ізюмська міська рада Харківської області звернулась до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенка Євгена Вадимовича, третя особа Ізюмський міський голова Марченко Валерій Віталійович про визнання протиправною та скасування постанови № 11/1020-1990 від 31 березня 2017 року про накладення штрафу на Ізюмську міську раду Харківської області у розмірі 144000 грн. 
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який містить суттєві недоліки та складений з порушенням норм чинного законодавства.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області 06 листопада 2017 року задоволено адміністративний позов Ізюмської міської ради Харківської області до головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенко Євгена Вадимовича, третя особа: Ізюмський міський голова Марченко Валерій Віталійович про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
4. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.
5. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року апеляційну скаргу задоволено. Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.11.2017 скасовано, а провадження по справі № 623/2283/17 закрито.
6. Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з наявності рішення суду, що набрало законної сили (справа № 820/1621/17), у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7. 27 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Ізюмської міської ради Харківської області.        
У касаційній скарзі скаржник просить постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі №623/2283/17 скасувати, а справу повернути до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність вирішеного спору між тими самими сторонами, оскільки відповідачем по справі № 820/1621/17 є Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, а відповідачем по справі №623/2283/17 - Головний державний інспектор інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенко Євген Вадимович.
8. Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Ізюмської міської ради Харківської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі №623/2283/17.
9. 21 травня 2018 року до Верховного Суду від представника відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу.
У відзиві на касаційну скаргу представник відповідача просить касаційну скаргу Ізюмської міської ради Харківської області залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. 
10. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 26.06.2019 №854/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
II.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
У відповідності до пункту четвертого частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З аналізу вищенаведених норм процесуального законодавства випливає, що при вирішенні судом питання закриття провадження у справі з підстав наявності таких, що набрали законної сили, постанови чи ухвали суду про закриття провадження у справі, необхідним є встановлення обставин ухвалення таких у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Предмет позову становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Характер позовної вимоги визначається характером спірних матеріальних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.
Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.
Сторони є складовими поняття учасників справи, що охоплює позивача і відповідача - суб`єкта владних повноважень, до яких звернена вимога позивача.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, 29.08.2017 року Харківським окружним адміністративним судом було прийнято постанову по справі №820/1621/17 за позовом Ізюмської міської ради Харківської області до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області в особі інспекційного відділу № 2 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування акту, протоколу, припису і постанови.
У вказаній справі № 820/1621/17 серед іншого була вимога про визнання протиправною та скасування постанови № 11/1020-1990 від 31 березня 2017 року, яка є предметом оскарження у даній справі.
Постанова Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2017 року не була оскаржена до суду апеляційної інстанції, а тому набрала законної сили.
Крім того, Верховний Суд враховує, що в обґрунтування позовних вимог у справі № 820/1621/17 позивач зазначав, що суб`єктом владних повноважень порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, а оскаржувані припис та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є протиправними та підлягають скасуванню. 
У даній справі позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який містить суттєві недоліки та складений з порушенням норм чинного законодавства.
Отже, підстави для скасування постанови про накладення штрафу, які зазначає позивач у даній справі є тотожними заявленим у справі № 820/1621/17. 
Суд касаційної інстанції не приймає доводів щодо відмінності суб`єктного складу сторін, а саме  те, що відповідачем у справі № 820/1621/17 є Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області в особі інспекційного відділу № 2, а в даній справі - Головний державний інспектор інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенко Євген Вадимович, оскільки ОСОБА_1 є посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області.
При цьому, згідно статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» саме орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Враховуючи вищевикладене Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої  статті 238 КАС України.
Доводи скаржника про те, що апеляційна скарга була подана особою яка не є стороною по справі, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу було подано ОСОБА_2 , на підтвердження повноважень якої додано копію довіреності від 04.01.2018 №40-702-10/136.
Згідно вказаної довіреності Кінзбурську В.О. уповноважено представляти інтереси Держархбудінспекції у судах загальної юрисдикції під час розгляду справ за участю Держархбудінспекції, її посадових осіб та територіальних органів-структурних підрозділів апарату.
Таким чином, Кінзбурська В.О. уповноважена здійснювати представництво інтересів посадових осіб територіальних органів Держархбудінспекції, зокрема, Головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Олещенка Євгена Вадимовича. 
12. Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX. 
13. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
14. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Ізюмської міської ради Харківської області - залишити без задоволення. 
2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року у справі №623/2283/17 - залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           С. Г. Стеценко
                                                                                          Л. В. Тацій