Номер провадження: 22-ц/813/3418/20 
Номер справи місцевого суду: 520/17338/19
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                         Сегеди С.М.,
суддів:                         Гірняк Л.А.,
Цюри Т.В.,
               за участю секретаря:         Ющак А.Ю.,
                        
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справиапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,
                                
встановив:

25 липня 2019 року  ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до  ОСОБА_1  про стягнення аліментів, та призначено справу до розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року про відкриття провадження у цивільній справі, та постановлення нової, якою справу направити на розгляд за встановленою підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 

Вирішуючи питання про слухання справи у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що позивачка ОСОБА_2 повідомлена про час і місце судового засідання, як то передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с. 56). Відповідач ОСОБА_1 повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 68-69), оскільки згідно довідки адресного бюро Лукашкін О.В. по м. Одесі та Одеській області не значиться (а.с. 65).

Що стосується розгляду даної апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне:
Частиною 1 ст. 353 ЦПК України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.353 ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) окремо від рішення суду підлягали оскарженню в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.
Згідно частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Так, на момент вирішення справи про суті, набув чинності Закон України №460-ІХ від 15.01.2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (набрання чинності відбулось 08.02.2020 року), яким було виключено п.8 ст.353 ЦПК України, відповідно до положень якого була передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про відкриття провадження з порушенням правил підсудності.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, питання про відкриття провадження у даній цивільній справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 було вирішено 11.11.2019 року (а.с. 33-34), тобто до прийняття вищевказаного Закону України №460-ІХ від 15.01.2020 року.
У відповідності до ч. 4 ст. 3 ЦПК України Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Таким чином, враховуючи, що вищевказаний Закон України №460-ІХ від 15.01.2020 року звужує права  ОСОБА_1 щодо апеляційного оскарження ухвали суду про відкриття провадження у справі, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути дану апеляційну скаргу у встановленому законом порядку.

При цьому, колегія суддів враховує, що у відповідності до п.п. 1, 5 Розпорядження голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, з наступними змінами (а.с.70), апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Оскільки жоден із учасників даної цивільної справи не надав суду заяви про бажання прийняти участь у справі особисто, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів. 
При цьому слід врахувати, що за заявою заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 від 21.04.2020 року, розгляд справи, який був призначений на 22.04.2020 року, на 13 год. 00 хв., був відкладений на 04.06.2020 року, на 16 год. 00 хв. (а.с.53, 55), про що апелянт ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, оскільки за зазначеною адресою його місцезнаходження, як теперішнього, так і минулого, яка вказана в його апеляційній скарзі, клопотанні про поновлення строку та заяві, не виявлено (а.с.20, 24, 29, 37, 38, 44-48, 53, 58-63, 66-67).

У зв`язку з цим, апелянта ОСОБА_1 було повідомлено про час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, як то передбачено ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 68, 69).

Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення, яким є постанова суду, є 09.06.2020 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позов відповідає вимогам ст.ст. 176,177 ЦПК України, та підсудний Київському районному суду м. Одеси.
З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.
Так, відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, а також постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2009 року народження.
ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту (а.с. 7 зворот), що територіально відноситься до Київського району м. Одеси.
Тобто, відкриваючи провадження у справі, суд виходив із того, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, тому на підставі ч. 1 ст. 28 ЦПК України справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.
Доводи апеляційної скарги   ОСОБА_1 про те, що відкриття провадження у справі відбулось 29.07.2019 року на чотири дні раніше, ніж до суду надійшла відповідь Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМСУ в Одеській області (01.08.2019 року), що є порушенням норм процесуального права, а саме ст. 187 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів до Київського районного суду м. Одеси, що відповідає положенням ч. 1 ст. 28 ЦПК України для звернення до суду з позовом.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року про відкриття провадженняу справі залишити без змін.
       
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда        

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра